Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з останнім, який зареєстровано 25.06.2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №337. Позов обґрунтований тим, що сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. За доводами позивача на початку сімейного життя шлюбні відносини між сторонами складалися добре, однак на даний момент подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між сторонами припинились. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також у них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та ведення спільного побуту. Усі зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами не дали жодних результатів, тому позивач вважає, що наразі немає можливості збереження сім`ї. Також зазначила, що на даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження між сторонами сім`ї, тому вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 12.02.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 03.03.2025 р. 03.03.2025 р. від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивована необхідністю надання відповідачу часу для подання заяви про примирення і копій свідоцтв про народження дітей. Також у заяві заявлено клопотання про проведення наступного судового засідання без участі відповідача. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 03.03.2025 р. судове засідання відкладено на 26.03.2025 р. 24.03.2025 року від відповідача надійшло клопотання про надання строку на примирення, мотивоване тим, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та вважає, що факти, викладені його дружиною у позовній заяві, не відповідають дійсності. Відповідач зазначив, що його дружина залишила поза увагою той факт, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що вони з дружиною проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство, разом займаються вихованням дітей, а тому йому взагалі не зрозумілі причини звернення дружини з позовом до суду. За доводами відповідача, в силу професійної діяльності як водій він часто перебуває у тривалих рейсах, але коли повертається додому, то весь час приділяє сім`ї та дітям, жодних претензій або зауважень з боку дружини по відношенню до нього не надходило, [PERSON] не повідомляла відповідачу про бажання розірвати з ним шлюб. Він не заперечує, що іноді з дружиною мали місце суперечки на побутовому рівні, однак вважає, що в них з дружиною є всі шанси зберегти шлюб, продовжити подружнє життя і спільне виховання дітей. Зазначає, що прикладає всі зусилля для примирення з дружиною. 25.03.2025 р. від представника позивача надійшло заперечення щодо надання сторонам строку на примирення, мотивоване тим, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і не бажає проживати з позивачем однією сім`єю. За доводами позивача сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, що на думку позивача свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 26.03.2025 р. Призначено подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення у три місяці. Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внести зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством. 26.06.2025 р строк наданий сторонам на примирення минув, ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 02.07.2025 р. поновлено провадження у цивільній справі № 749/140/25 та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без її участі, позицію викладену у позовній заяві підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25 червня 2014 року, який зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №337,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~ від\~25.06.2014 року. Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] [PERSON] \~та [PERSON] \~ є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] [PERSON] \~та [PERSON] \~ є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажає миритися з відповідачем, підтверджуючи це тривалістю окремого проживання подружжя, тим що протягом цього часу спільне господарство сторони не ведуть та подружніх стосунків не підтримують. Протягом наданого подружжю термін на примирення відповідач не примирився з позивачем. Докази на спростування даної обставини відповідачем до матеріалів справи не подавались. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо понесених позивачем судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн., на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги від 28.01.2025. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 986,40 грн.

Outcome: approved