Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] , через свого представника-адвоката Головенка Є.В. заявила позов, за яким просила розірвати договір довічного утримання від 26.11.2024 року, що укладений нею з відповідачкою, [PERSON] , та посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В., зареєстрований в реєстрі за №1654. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 26.11.2024 року було укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В. та зареєстровано в реєстрі під N?1654, за умовами якого, позивач передала у власність відповідачу належні їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , взамін чого [PERSON] зобов?язалася забезпечувати відчужувача доглядом та утриманням довічно на умовах цього договору. Грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін було визначено у розмірі 3000,00 грн. Відчужуване майно належало позивачеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 29 березня 1991 року за N?474 та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ N?778531, який виданий 10 червня 2010 року Немирівською міською радою та відділом Держкомзему у Немирівському районі на підставі рішення 22 сесії 05 скликання Немирівської міської ради від 22 травня 2009 року. Для належного виконання умов Договору позивач залишилася проживати в житловому будинку по [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] також почала проживати у даному будинку, а саме з 23 грудня 2024 року. Перший час [PERSON] належним чином виконувала умови Договору, проте починаючи з березня 2025 року почала їх виконувати неналежним чином, а починаючи з 28 травня 2025 року вона з позивачем взагалі не проживає, натомість проживає за місцем своєї реєстрації в с. Перепеличчя Вінницького району Вінницької області, що унеможливлює належне виконання умов Договору. Так, відповідачем умови Договору починаючи з березня 2025 року не виконуються, нею не здійснюється догляд за позивачем [PERSON] та не надається відповідна допомога, не надаються побутові послуги та не забезпечує необхідними їй лікувальними засобами, що є порушенням умов укладеного Договору. На даний час позивачу [PERSON] допомагають її друзі, оскільки соціальні служби нею не займаються через наявність в неї доглядача за Договором. Відтак, враховуючи викладені вище обставини, а саме тривале невиконання відповідачем умов укладеного Договору, наявні підстави для розірвання договору, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Позивач та її представник\~адвокат Головенко Є.В. в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином, до суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовну заяву та просили вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. В поданій заяві також зазначила, що підтверджує невиконання на даний час умов договору довічного утримання. Інших заяв по суті спору не надходило. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Так, 26.11.2024 року між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В. за № 1654, відповідно до умов якого [PERSON] передає у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку на якій він розташований, місце розташування нерухомого майна: [ADDRESS] , взамін чого, на [PERSON] покладається обов`язок виконувати такі дії: ??обов?язок забезпечити довічне проживання відчужувача у житловому будинку; ??забезпечити відчужувача придатним для носіння одягом та взуттям; ??здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу; надавати побутові послуги, забезпечувати належними лікувальними засобами; ??протягом весняно-осіннього періоду власними силами або за допомогою залучених осіб обробляти земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку, вживати заходів зі знищення бур?янів та шкідників садово-городніх культур; набувач зобов?язується у разі смерті відчужувача поховати його за християнськими звичаями; встановити на могилі відчужувача намогильну споруду; відзначити роковини смерті відчужувача. Грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін було визначено у розмірі 3000,00 грн. В п. 6 даного договору, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В., зазначено, що цей договір може бути розірваним за згодою сторін, а в разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу договір може бути розірвано у судовому порядку. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.06.2025 року № 432655265, житловий будинок за [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,087 га за кадастровим номером: 0523010100:01:008:0160 належать на праві приватної власності набувачеві [PERSON] . Відповідно до статті 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1 статті 749 Цивільного кодексу України встановлено, що у договорі довічного утримання можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 Цивільного кодексу України). У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Згідно з частинами першої, четвертої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, оскільки матеріали справи містять відомості та докази на підтвердження державної реєстрації за відповідачем об`єктів нерухомого майна, тому вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку, підлягають задоволенню. Разом з тим, розірвання договору довічного утримання є підставою для скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна (заборона відчуження вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки), накладеної приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В., що зареєстрований в реєстрі за №1654 З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідач не заперечує щодо розірвання договору довічного утримання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення статті 141 ЦПК України. В той же час, позивачем вимоги про стягнення витрат до відповідачки не заявлено. Приймаючи до уваги наведене, судові витрати можливо покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved