Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу посилаючись на те, що 15.07.2024 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було задоволено позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та стягнуто завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9665,32 грн. та судові витрати. 13.06.2021 року, в м. Чернівці по вул. Щербанюка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП другому автомобілю завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для позивача. Постановами Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.07.2021 року та 05.07.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) було укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Поліс № АТ/0485530 від 19.04.2021 року. Після набрання рішенням суду від 15.07.2024 року законної сили він звернувся до приватного виконавця із заявами про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку. 10.10.2024 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76273282. 20.05.2025 року приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 76273282 у зв`язку із фактичним виконанням боржником рішення суду. Вважав, що він має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня після ухвалення судового рішення 16.07.2024 року та до дня подання позовної заяви до суду 19.05.2025 року. Загальний розмір\~інфляційних витрат\~за вказані\~періоди складає\~1158,40\~грн. Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 16.07.2024 року по 19.05.2025 року складає 244,68 грн. А \~тому просив\~стягнути з\~відповідача на\~його користь\~3%\~річних у\~розмірі 244,68\~грн. та інфляційні\~втрати у\~розмірі 115840\~грн.; витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 968,96 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 15.07.2024 року Шевченківським районним судом м. Чернівці задоволено позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та стягнуто завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9665,32 грн. та судові витрати ( а.с. 4 ). 13.06.2021 року, в м. Чернівці по вул. Щербанюка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП другому автомобілю завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для позивача. Постановами Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.07.2021 року та 05.07.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) було укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Поліс № АТ/0485530 від 19.04.2021 року. Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, відтак відповідно до 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Після набрання рішенням суду від 15.07.2024 року законної сили він звернувся до приватного виконавця із заявами про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку. 10.10.2024 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76273282 ( а.с. 7 ). 20.05.2025 року приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 76273282 у зв`язку із фактичним виконанням боржником рішення суду ( а.с. 8 ). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції. Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 14-16цс18, в якому Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року в справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року в справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Разом з тим, згідно з статтями 598 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 910/11249/17. Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 23.09.2015 у справі № 6-1206цс15, від 02.09.2015 у справі № 6-369цс15 та від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16. Між сторонами\~не було\~укладено жодних\~договорів про\~надання позики/кредиту,\~оскільки виплата\~проводилась за\~пошкоджений транспортний\~засіб іншого\~учасника дорожньо-транспортної\~пригоди,\~в подальшому\~в порядку\~регресу було\~стягнуто з\~відповідача завдані\~збитки. У цій справі існують деліктні зобов`язання або «зобов`язання із заподіяння шкоди» це недоговірні зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав. А відтак положення п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не можуть бути тут застосовані. З урахуванням вищенаведеного позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення рішення суду по справі №272/4092/24 16.07.2024 року та до дня закінчення виконавчого провадження 19.05.2025 року. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 1158,40 грн., загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 16.07.2024 року по 19.05.2025 року складає 244,68 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача ( а.с. 10 ). Також перед зверненням до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн., а також витрати у розмірі 3 000 грн. на оплату послуг адвоката відповідно до Договору про надання правової допомоги №01/11/2022 від 01.11.2022 року ( а.с. 11 14 ). Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, то відповідно і судові витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача повністю. Разом з тим необхідно зауважити, що згідно з відомостями з ЄДРСР позивач в минулому неодноразово представляв в судах інтереси Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у справа ( первісний кредитор ), пов`язаних з регресним відшкодуванням заподіяної в ДТП шкоди, але тоді чомусь він не потребував додаткової допомоги адвоката, як в цій справі. Але враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру стягнутих витрат, пов`язаних з правничою допомогою, ці витрати стягуються в повному розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved