Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

В липні 2025 ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №4689291 від 18.04.2021 у розмірі 17 578,75 грн, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7 000 грн. Позов обґрунтований тим, що 18.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладений кредитний договір №4689291, згідно з умовами якого відповідач отримала 4100 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «МІЛОАН» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. 23.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №74-МЛ від 23.07.2021, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №4689291 від 18.04.2021, укладеним з [PERSON] . На день подання позовної заяви заборгованість відповідача за договором №4689291 від 18.04.2021 складає 17 578,75 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4100 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 13068,75 грн, прострочена заборгованість за комісією - 410 грн. Відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 30.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося у зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №4689291 (індивідуальна частина), за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній п.1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4100,00 грн. Згідно з п. 1.3 Договору кредит надається строком на 15 днів з 18.04.2021 (строк кредитування). Згідно п.1.4. Договору термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 03.05.2021 (а.с.6-9). Одночасно з договором про споживчий кредит №4689291 від 18.04.2021 сторонами було підписано додаток №1 до договору про споживчий кредит №4689291 від 18.04.2021, а саме графік платежів за договором, зі змісту якого вбачається: дата платежу 03.05.2021; сума кредиту 4100,00 грн, проценти за користування кредитом 768,75 грн, комісія за надання кредиту 410,00 грн. Загальна вартість кредиту 5278,75 грн (а.с.10). Також позивачем підписано паспорт споживчого кредиту №4689291 (а.с.10 зворот-11). Договір про споживчий кредит №4689291 від 18.04.2021 з Додатками №1, №2 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором U45237, який було відправлено позичальнику [PERSON] 18.04.2021 на номер мобільного телефону [NUMBER] , який був вказаний нею в Анкеті-заяві на кредит №4689291 від 18.04.2021 (а.с.11), що підтверджується довідкою ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію (а.с.11зворот). Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів за договором №4689291 від 18.04.2021 у розмірі 4100 грн відповідачу на картку [NUMBER] підтверджується платіжним дорученням 44135570 від 18.04.2021 (а.с.13). Наявність заборгованості за договором про споживчий кредит №4689291 від 18.04.2021 у [PERSON] підтверджено відомістю про щоденні нарахування та погашення за період з 18.04.2021 по 02.07.2021, складеною первинним кредитором ТОВ «МІЛОАН (а.с.13 зворот-14). 23.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №74-МЛ (а.с.15-23), за яким ТОВ «МІЛОАН» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» прийняло належне кредиторові право грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за договором про споживчий кредит №4689291 від 18.04.2021, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] на загальну суму заборгованості 17 578,75 грн, в тому числі: 4100 грн - залишок по тілу кредиту, 13 068,75 грн - залишок по відсотках, 410 грн - залишок по комісії. Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №4689291 від 18.04.2021 заборгованість [PERSON] станом на 23.06.2025 включно складає 17 578,75 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4100,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 13 068,75 грн, прострочена заборгованість з комісії - 410,00 грн (а.с.14 зворот). 13.06.2025 ТОВ «ФК «Кредит Капітал» направило відповідачу [PERSON] претензію, у якій поінформувало відповідача про перехід до позивача права вимоги за Кредитним договором №4689291 від 18.04.2021 з вимогою про сплату заборгованості, яка залишена без відповіді (а.с.24). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Частиною першою статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19; від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Установлено, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Відповідач через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики, після чого позикодавцю був надісланий за допомогою засобів зв`язку на указаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який заявник використала для підтвердження підписання кредитного договору. Встановивши, що без здійснення указаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, а укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01.11.2021 у справі №234/8084/20 (провадження №61-2303св21). Всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, комісії та сплати процентів, у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем [PERSON] належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Кредитний договір, укладений між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором, договір відступлення прав вимоги, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по спірному кредитному договору. У цій справі відповідач не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаних вище висновків Верховний Суд дійшов у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/1, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16. Як вбачається зі змісту п.2.2. Кредитного договору сторони узгодили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. У п.2.2.3 Кредитного договору зазначено, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена у п.1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків коли за умовами визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену в п.1.6 Договору. Якщо визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних умовах згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Згідно п.2.3.1.2 Кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п.1.6 Договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення, виконану ТОВ «МІЛОАН» за період з 19.04.2021 по 02.07.2021 включно, нарахування відсотків у період з 19.04.2021 року по 03.05.2021 (строк кредитування), а саме протягом 15 днів, здійснювалося згідно п.1.5.2 договору за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строк користування кредитом; за період з 04.05.2021 по 02.07.2021 відсотки нараховувались згідно п.1.6 та 2.3.1.2 договору (60 днів), тобто протягом пролонгованого строку кредитування за стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Отже, нарахування відсотків за період з 19.04.2021 по 02.07.2021 відповідає умовам договору про споживчий кредит №4689291 від 18.04.2021. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за Договором про споживчий кредит №4689291 від 18.04.2021, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 17 578,75 грн, в тому числі: 4 100,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 13 068,75грн - заборгованість за відсотками, 410 грн - заборгованість з комісії. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved