Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого послалася на те, що 17 травня 2022 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Новомосковським відділом ДРАЦС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про, що 17.05.2022 складено відповідний актовий запис №\~449 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . З відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Новосковським відділом ДРАЦС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.04.2023 року, серії [NUMBER] . Сумісне життя не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння і поваги одне до одного, що призвело до розпаду сім`ї. В результаті розмов з відповідачем, позивач дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для можливості побудувати життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю спільної дитини. З підстав зазначених у позовній заяві вважає збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем неможливим. Позивач не бажає в подальшому продовжувати подружні відносини з відповідачем та бажає розірвати шлюб. Просить не надавати час на примирення. Ухвалою суду від 19.08.2025 було прийнято зазначену цивільну справу до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву в якій просить розглянути дану цивільну справи без її участі та задовольнити позовні вимоги. Крім того просила залишити без розгляду позовну вимогу стосовно зміни прізвища на дошлюбне. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та просив розгляд справи провести без його участі, зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.05.2022 Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, про що складено актовий запис №\~449, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.04.2023 Новосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №232. Фактичні шлюбні відносини припинені, сумісне життя між сторонами не склалось, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги визнання відповідачем позову, наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом, відповідачем позовні вимоги визнані, тому у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved