Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 29961,59 грн, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором і просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 18.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками за зареєстрованим місцем проживання, які позивач отримала 29.08.2025. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надійшло, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст.203\~ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 20.04.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7811431, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 8500 грн (п. 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2 Договору), строк договору позики - 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день. Затверджено графік платежів, а також підписано паспорт споживчого кредиту. 26.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 7811431 в якому сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000 грн, в зв`язку з чим погодили внести зміни до Договору та викласти п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту складає: 10500,00 гривень Денна процентна ставка складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день. (Розрахунок: (56 520,00 грн. 110500,00 грн.)/ 360 днів * 100% = 1,50% в день). Дата надання частини кредиту 26.04.2025 або 27.06.2024. Дана Додаткова угода та Додаток 1 в редакції від 26.04.2024 року є невід`ємною частиною Договору і всі терміни та скорочення, що використовуються в цій Додатковій угоді мають таке ж значення, що і в Договорі. Як вбачається з листів №630 від 29.04.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до укладеного між сторонами договором на переказ коштів, було перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 8500 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 377737286 та 2000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 381473115. Позивач скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 29961,59 грн, з яких: 9023,91 грн - заборгованість по кредиту, 15687,68 грн - заборгованість по відсотках, пеня і штрафи 5250 грн. 27.04.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24042025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна»» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29961,59 грн, з яких: 9023,91 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15687,68 грн - сума заборгованості за відсотками; 5250 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч.1 ст.1050\~ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового звернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Факт отримання коштів відповідачем не заперечується. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договорами позики, не виконала, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками необхідно задовольнити. Разом з цим, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), що також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23). Отже, суд вважає, що вимога про стягнення пені та штрафів в сумі 5250 грн за невиконання грошового зобов`язання є неправомірною, а відтак задоволенню не підлягає. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 24711,59 грн (тіло кредиту 9023,91 грн + проценти 15687,68 грн). Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 2497,42 грн (24711,59 х 3028 / 29961,59) судового збору пропорційно до задоволеного розміру позовних вимог.

Outcome: partial