Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Процент» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 8458 від 10.03.2024 року у розмірі 69\~691,09 грн, судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та понесених витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10.03.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №8458, останній отримав кредит у розмірі 7300 грн., строком на 365 днів до 10.03.2025, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Ощадбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5%). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 01.05.2025 становить 69 691,09 грн. з яких: 7297,50 грн. - заборгованість за кредитом; 62393,59 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 10.03.2024 по 10.03.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та графіку платежів. А тому представник позивача просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати та витрати на правничу допомогу. Справа надійшла до Любомльського районного суду за підсудністю з Ковельського районного суду Волинської області та ухвалою суду від 14 липня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали відповідач отримав 12 серпня 2025 року. 07 серпня 2025 року відповідач через підсистему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, у якому визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7\~297,50 грн., в решті позовних вимог просив відмовити у зв`язку з тим, що проценти є надмірно нарахованими, що суперечить вимогам закону. Представник позивача в свою чергу надіслав 14.07.2025 року через підсистему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, вказав, що відповідач добровільно підписав вказаний кредитний договір, будучи ознайомленим з його умовами, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 10.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" та [PERSON] укладено кредитний договір № 8458. На умовах, встановлених цим договором, Товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 7300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування, згідно додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 23 днів. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальникові. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 808040. Згідно копії довідки Fondy №761496407 від 29.04.2025 ТОВ "ФК Процент" перерахувало кошти в розмірі 7300 грн за договором № 8458 від 10.03.2024 на умовах фінансового кредиту на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , даний факт не оспорюється відповідачем. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 69691,09 грн., яка станом на 01.05.2025 року складається з: 7297,50 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 62393,59 грн - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року, договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Таким чином, відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг, кредитний договір № 8458 від 10.03.2024 року був підписаний електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є однією із форм укладення кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, у встановлені договором та законом терміни відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, заходів, направлених на погашення заборгованості по кредиту та відсотках, не приймав. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7297,50 грн., що не заперечуються і відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У частині стягнення відсотків за користування кредитом відповідач у відзиві просив відмовити, вважає їх розмір дискримінаційним та надмірним, таким, що порушує принцип \~ \~ \~ \~співмірності, відповідальності, суперечить обмеженням \~ \~ \~ \~ Закону України «Про споживче кредитування». 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до Роз`яснення Національного банку України у листі від 19.02.2024 року вих. №. 14 0004/12907 за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 8458 укладено 10 березня 2024 року, в період, коли максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, тому денна процента ставка розрахована на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору та є незмінною протягом усього строку дії вказаного договору. Таким чином, заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентах є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір. До стягнення представник позивача також заявив 10 000,00 гривень витрат на професійну правову допомогу. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем було долучено до Позовної заяви: копію договору № 03/06/2024 від 03.06.2024р. про надання юридичних послуг; копію Свідоцтва № 2412 від 23.10.2018 року; копію довіреності, виданої ТОВ «ФК «Процент» адвокату Руденку К.В.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025 року; копію Витягу з Реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025 року; копію платіжного доручення про сплату витрат на правову допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до частини 1, 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved