Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

27 серпня 2025 року в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. надійшла позовна заява подана представником позивача адвокатом Шуляк В.М. в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 26 липня 2022 року позивач перебуває у шлюбі, який вони реєстрували 22.07.2022 у Тростянецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено актовий запис №114. За час спільного проживання дітей у них немає. В даний час сторони припинили своє спільне проживання, проживають окремо. Причиною чого є непорозуміння між ними. Сім`я фактично розпалася. Між сторонами створились неможливі умови для спільного проживання. Постійні суперечки зруйнували їхні почуття, і сім`я існує тільки формально. Позивач стверджує, що у них з відповідачкою абсолютно різні погляди на життя та на спільне проживання. Подальше збереження сім`ї він вважає неможливим та недоцільним, тому що вони пройшли шлях розриву і примирення, але це не дало ніяких результатів та змін у відносинах, а тому позивач вважає, що примирення неможливе. З огляду на це позивач просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами 26.07.2022. Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, однак від його представника адвоката Шуляк В. М. надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, висловилась, що позов підтримує повністю. Відповідач, в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Висловилась, що з позовом згодна. З урахуванням вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 26 липня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у у Тростянецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено актовий запис №114, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.07.2022 Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 5). Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями статтей 24,\~56 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст.\~104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105\~СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо судових витрат суд зазначає таке. Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд вважає за необхідне розподілити судові витрати згідно із вимогами статтей 141, 142 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір»: стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн та зобов`язати ГУ ДКСУ у Вінницькій області повернути [PERSON] 50% сплаченого судового збору в сумі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved