Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

12 травня 2025 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , зазначивши третьою особою - орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги щодо розірвання шлюбу позивачка мотивує тим, що протягом останнього року вони з відповідачем проживають окремо, у зв`язку з чим між ними фактично припинено сімейні відносини. Також [PERSON] зазначає, що оскільки відповідач як офіцер Прикордонної служби постійно перебуває у відрядженнях в різних регіонах України, сім`ї уваги не приділяє, не піклується про дитину, що слугує підставою для звернення до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 16 травня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 червня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини було роз`єднано в самостійні провадження. Ухвалою суд від 10 липня 2025 року підготовче провадження було закрите, справа призначена до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] підтримав вимоги позову, просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував наступні обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень. Об`єктивно встановлено, що 28 вересня 2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 222, було зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). В період шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с. 10). На даний час між сторонами припинено сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, відсутнє взаємопорозуміння та спільні погляди на подальше майбутнє їх сім`ї. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, та оскільки приписи сімейного законодавства не передбачають можливість примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved