Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

04.07.2025 позивач в особі представника Ушакевич М.П. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту №Z62.22087.005080603 від 29.03.2019 в розмірі 83233,68 грн. та судові витрати 3028 грн. зі сплати судового збору та 7000 грн. на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.03.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № Z62.22087.005080603, за умовами якого Банк надає кредит на поточні потреби в сумі 37268 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язався одержати кредит та повернути разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, згідно із графіком платежів, що є невід`ємною частиною. На виконання умов договору Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 37268 грн. строком до 29.03.2022, тим самим виконав зобов`язання за договором у визначені строки. Позичальник всупереч умовам договору позики та норм ст.509,525,526,1054,1049,1048 ЦК України свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 19.12.2023 складає 83233,68 грн., з яких 35820,78 грн. за основним боргом; 16271,73 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; 31141,17 грн. з оплати за обслуговування кредиту. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «Оптіма факторинг», який прийняв за плату права вимоги до боржників згідно із реєстром в розмірі заборгованості перед АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма факторинг» та позивачем укладено договір факторингу № 22/12-2023, за умовами якого ТОВ «Оптіма факторинг» передав (відступив), а позивач прийняв за плату права вимоги до боржників згідно із реєстром, тим самим набув права грошової вимоги до відповідача договором кредиту № Z62.22087.005080603 від 29.03.2019, укладеним між відповідачем та АТ «Ідея Банк». Заходи досудового врегулювання спору не здійснювались. Після виконання вимог ст.187 ЦПК, на підставі ухвали суду від 15.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить відмітка Укрпошти від 14.08.2025. У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до положень п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Згідно висновку Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № Z62.22087.005080603, згідно із п.1.1 якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 37268 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язався одержати кредит та повернути разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно в умовами договору. Банк надає кредит у день підписання цього договору строком на 36 місяців. (п.1.2) За користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5%, тобто 15% на день укладення договору. (п.1.3, 1.4) Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики. (п.1.8) За обслуговування кредиту Банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. (п.1.10) Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] в гривні в рамках пакету послуг «2620 Стартовий ПР», що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. (п.1.13) Нарахування процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також в інших випадках, передбачених договором. (п.2.5) Умови кредитного договору узгоджуються із даними дослідженого в судовому засіданні паспорту споживчого кредиту, зокрема, сторони домовилися, що розмір процентної ставки на день укладення договору становить 15% річних, порядок її зміни, а також розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,50% щомісячно від початкової суми кредиту, що підтверджується Графіком щомісячних платежів за кредитним договором, що є його невід`ємними додатками. Згідно із Ордером-розпорядженням №1 29.03.2019 відповідачу видано кредит в сумі 37268 грн. з урахуванням суми страхового платежу за умовами договору кредиту, що підтверджується випискою із банківського рахунку станом на 19.12.2023. Ст.55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правовідносини у цій справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За змістом ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З положень ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування»). В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором кредиту, виникла заборгованість, яка станом на 19.12.2023 складає 83233,68 грн., з яких 35820,78 грн. за основним боргом; 16271,73 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; 31141,17 грн. з оплати за обслуговування кредиту. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором, суду не надано. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «Оптіма факторинг», який прийняв за плату права вимоги до боржників згідно із реєстром в розмірі заборгованості перед АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма факторинг» та позивачем укладено договір факторингу № 22/12-2023, за умовами якого ТОВ «Оптіма факторинг» передав (відступив), а позивач прийняв за плату права вимоги до боржників згідно із реєстром, тим самим набув права грошової вимоги до відповідача договором кредиту № Z62.22087.005080603 від 29.03.2019, укладеним між відповідачем та АТ «Ідея Банк». За ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. В ч.1,3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та плату за обслуговування кредитної заборгованості в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. З урахуванням ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що судові витрати зі сплати судового збору документально підтверджені, за вимогами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі задоволених позовних вимог. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.137 ЦПК України). Ч.2,3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з\~ч.8\~ст.141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які\~сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на підставі\~поданих\~сторонами\~доказів\~(договорів,\~рахунків\~тощо).\~Такі докази\~подаються\~до\~закінчення судових\~дебатів\~у\~справі\~або протягом\~п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що\~до\~закінчення\~судових\~дебатів\~у\~справі сторона\~зробила\~про\~це\~відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Із наданих представником позивача доказів, 01.07.2024 між позивачем та АО «Правовий курс» укладено договір про надання правничої допомоги №0224. Відповідно до акту №1 прийму-передачу наданої правничої допомоги від 14.05.2025, АО «Правовий курс» у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги надано консультації, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду, зокрема відносно [PERSON] , позивачем сплачено розмір винагороди 7000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1395 від 05.06.2025. Слід відзначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved