Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У травні 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 103825 від 22.12.2022 у розмірі 18 139,32 грн, витрати на судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позову вказує, що 22.12.2022 між ТОВ «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103825, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти та зобов`язався повернути їх з урахуванням процентів. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши можливість відповідачеві користуватися кредитними коштами, однак позичальник не повернув отримані кошти та не сплатив кошти за користування кредитом. В подальшому від ТОВ «Кредіплюс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перейшло право вимоги до відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Цуранову А.Ю. 11.06.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 19.08.2025. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 22.12.2022 між ТОВ «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103825, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 10 667 грн, в тому числі 8 000,25 грн на рахунок та 2 666,75 грн шляхом погашення заборгованості на 126 дні з кінцевим терміном повернення 27.04.2023 з процентною ставкою 286% річних. Згідно з довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 05.05.2025, ТОВ ФК «Елаєнс» 22.12.2022 успішно проведено платіж в системі на суму 8 000,25 грн. 28.06.2023 між ТОВ «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 28/06/2023-01, відповідно до умов якого, з урахуванням реєстру боржників, до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103825. В матеріалах справи також містяться графік платежів, паспорт споживчого кредиту, заява на видачу кредиту, детальний розрахунок, повідомлення про відступлення прав вимоги, копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера відповідачу. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавець надавши відповідачу кредитні кошти зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на день відступлення позивачу прав грошової вимоги за кредитним договором у відповідача наявна прострочена заборгованість в загальному розмірі 18 139,32 грн, з яких: 10 667 грн - сума заборгованості по кредиту; 6 671,32 грн - сума заборгованості по відсоткам; 801 грн - комісія. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Щодо відшкодування судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2025 між адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір про надання правничої допомоги № 20250512-9К. Відповідно до розрахунку суми судових витрат із детальним описом робіт адвокатом Бачинським О.М. надано ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, в тому числі: аналіз документів, підготовка позовної заяви, збирання доказів, підготовка та подання інших документів. В матеріалах справи також міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Бачинським О.М. Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (ст. 137 ЦПК України). Суд зауважує, що даний спір є спором незначної складності, оскільки спірні правовідносини регулюються загальними нормами ЦК України, а постанови Верховного Суду містять висновки в схожих правовідносинах, тому суд вважає, що надання консультацій та підготовка процесуальних документів по даній цивільній справі не передбачала для адвокатського об`єднання дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а також значного часу. Відтак, витрачений адвокатом час та витрати на правову допомогу на загальну суму 7 000 грн, на переконання суду, не можна визнати належним чином обґрунтованими та необхідними за обставин цієї справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг та час наданої адвокатом правової допомоги у даній справі, кількість подібних позовів в провадженні суду, а також принципи співмірності, розумності та справедливості.

Outcome: approved