Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з грудня 2018 року по [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що [INFO] померла її сусідка [PERSON] , [INFO] , яка проживала тривалий час з заявницею. У строки, визначені ст. 1270 ЦК України, [PERSON] , як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] за законом, звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І.А.. 21 травня 2025 року спадкоємиця звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак листом нотаріуса за вих. № 79/02-14 їй було роз`яснено право звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки остання не перебувала в родинному зв`язку зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В своїй заяві [PERSON] зазначає, що в грудні 2018 року вона забрала до себе в будинок на постійне проживання сусідку [PERSON] , 1941 року народження, через те, що остання за станом свого здоров`я не могла самостійно себе забезпечувати їжею, гігієнічним доглядом та прийманням ліків, робити собі уколи інсуліну. Спадкодавиця була самотньою літньою людиною, не мала родичів поряд, однак потребувала постійної сторонньої допомоги за станом здоров`я. Вона отримувала пенсію та передавала її заявниці для придбання ліків та продуктів харчування. Вони вели спільний побут, користувалися однією побутовою технікою, разом харчувались. Заявниця протягом тривалого часу доглядала спадкодавицю, прала їй, готувала, лікувала за призначенням лікарів, після її смерті самостійно провела обряд поховання. Враховуючи вищевикладене, заявниця вважає за необхідне звернутись до суду з цією заявою. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2025 року відкрите окреме провадження у справі та призначено її до судового розгляду. 02 липня 2025 року за клопотанням представника заявника ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили Інни Армоніківни копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання заявниця не з`явилася, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначив, що заяву підтримує, просив задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа приватний нотаріус Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна у судове засідання не з`явилася, наддавши заяву про розгляд справи за її відсутності, а також копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . На підставі ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28 жовтня 2024 року складений відповідний актовий запис № 1741. З копії спадкової справи за № 82/2024 (номер у спадковому реєстрі 73278552, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] вбачається, що у 13 листопада 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили Інни Армоніківни з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Як вбачається з копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М., [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно відомостей виконавчого комітету Самарівської міської ради [PERSON] , 1941 року народження до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; будь-які інші особи за вказаною адресою зареєстровані не були. Листом нотаріуса від 21 травня 2025 року за вих. № 79/02-14 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку зі спадкодавцем, та роз`яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для спадкування за ст. 1264 Цивільного кодексу України. Згідно довідки, наданої 29 травня 2025 року головою квартального комітету № 11 м. Самар Самарівського району Дніпропетровської області, з грудня 2018 року по 27 жовтня 2024 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом, однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Також факт спільного проживання та ведення спільного побуту заявниці та спадкодавиці за вищевказаною адресою підтверджується письмовими поясненнями сусідів - [PERSON] та [PERSON] , особу та підписи яких засвідчено приватним нотаріусом Самарівського нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А., в яких вони зазначили що є сусідами [PERSON] , яка з грудня 2018 року доглядала та проживала разом з сусідкою [PERSON] , а після її смерті поховала її за свій рахунок. Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про поховання, видане 27 жовтня 2024 року КП «Бюро ритуальних послуг» Новомосковської міської ради Пахолюк К.В., [PERSON] була похована на кладовищі мікрорайону «Решкут». Згідно копії накладної ФОП [PERSON] , 27 жовтня 2025 року [PERSON] придбала послуги та товари для похорон. Заявниця у своїй заяві зазначає, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідно для реалізації її спадкових прав, і іншим чином вона встановити такий факт, ніж рішенням суду не може. Згідно п. 5 ч. 2\~ст.\~293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. У статті 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У статті 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що місцем відкриття спадщини відповідно до\~ст.\~1221\~ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку, що підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання [PERSON] без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] з грудня 2018 року по день смерті [INFO] однією сім`єю з [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved