Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 28 квітня 2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №02. Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 23 грудня 2013 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 11 вересня 2013 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання їхньої дочки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач також зазначає, що 18 жовтня 2024 року Савранським ВДВС було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №76339163 на підставі виконавчого листа №491/1039/13-ц від 24 вересня 2013 року, виданого Ананьївським районним судом Одеської області. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на цей час триває. Позивач вказує, що на даний час він проходить військову службу у Збройних Силах України, перебуває у шлюбі, має на утриманні ще дох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мати пенсіонерку з інвалідністю ІІІ групи безстроково. Мати позивача хворіє та потребує постійного лікування, що складає значні витрати. Крім того позивач вимушений купляти собі засоби для участі у бойових діях, що мають велику вартість, а тому матеріальне становище позивача значно погіршилось та він не має можливості сплачувати 1/3 частину\~з усіх\~видів доходів\~в якості\~аліментів на\~одну дитину\~від першого\~шлюбу.\~ \~ \~ \~ У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовну заяву та зменшити розмір аліментів до 3000 гривень щомісячно на утримання його дочки [PERSON] , що відповідає потребам дитини та можливостям позивача. Ухвалою від 07 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про її процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. 11 серпня 2025 року від представника відповідача адвоката Смірнової В.В., яка діє на підставі ордеру серії АХ №1277598 від 25 липня 2025 року, до суду найшов відзив на позовну заяву з додатками до нього, в якому представник відповідача зазначає, що позивач в позовній заяві просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 11 вересня 2013 року в розмірі 1/3 частини із усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 09 серпня 2013 року до досягнення дитиною повноліття з платника аліментів [PERSON] , визначивши розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . Таким чином позивач просить суд про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Наразі позивач проходить службу у Збройних Силах України, перебуває у шлюбі, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матір пенсіонерку з інвалідністю 3 групи безстроково, отже мати позивача хворіє та потребує постійного лікування, що складає значні витрати. Більш того позивач вимушений купляти собі засоби для участі у бойових діях, що мають велику вартість, тому матеріальне становище позивача значно погіршилось та він не має можливості сплачувати 1/3 частку від усіх видів доходів у якості аліментів на одну дитину від першого шлюбу та просить суд зменшити розмір аліментів до 3000 гривень з усіх видів доходів на утримання малолітньої доньки [PERSON] . На думку позивача всі зазначені вище обставини безумовно підтверджують погіршення його матеріального стану порівняно зі станом, який існував на час прийняття рішення Ананьївським районним судом Одеської області від 11 вересня 2013 року та є безумовно підставою для перегляду встановленого раніше розміру та способу присудження аліментів та є непосильним для позивача. Представник відповідача вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів, викладені у позовній заяві, не відповідають нормам чинного законодавства, є безпідставними, недоведеними. Так, наразі позивач є військовослужбовцем, отримує стабільне грошове забезпечення ніж дохід, який він отримував на час стягнення аліментів, вад здоров`я не має, що свідчить про його задовільний матеріальний стан та фінансову спроможність сплачувати аліменти на доньку та утримувати дітей від іншого шлюбу. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що з часу ухвалення рішення Ананьївського районним судом Одеської області 11 вересня 2013 настала будь-яка з обставин, передбачених ч.2 ст.192 СК України, яка б була підставою для зменшення розміру аліментів. Навпаки, у порівнянні доходи позивача станом на вересень 2013 року і станом на зараз, можна простежити покращення матеріального становища останнього. Наявність народження у платника аліментів дітей саме по собі не може бути достатньою та безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Зокрема, самостійними підставами, що можуть бути враховані судом для зменшення розміру аліментів, є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із сторін спірних правовідносин, інші випадки, передбачені СК України. Проте, вказуючи про таку зміну у сімейному стані, як народження ще однієї дитини (дітей) в іншому шлюбі, платник аліментів повинен надати суду належні та достатні докази на підтвердження того, що такі зміни вплинули на його матеріальний стан у бік погіршення, у зв`язку з чим він більше не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі. Погіршення майнового стану позивача, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу, має бути підтверджено належними і достатніми доказами, так як батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. У своїй сукупності аліменти на утримання дітей є для позивача фінансово спроможними та законодавчо передбачуваними, такі стягнення ніяким чином не ставлять його або його сім`ю в погіршене матеріальне становище. Зменшення аліментів, розмір яких відповідає вимогам сімейного законодавства, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямоване на належне забезпечення доньки [PERSON] та суперечитиме інтересам дитини. Ключова увага при розгляді вказаної справи має бути надана питанню фінансової спроможності позивача утримувати всіх дітей. І позивач має можливість виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей у визначеному судом розмірі, не зазнаючи при цьому погіршення свого становища. Зміна сімейного стану, а саме народження інших дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, а батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Представник відповідача вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. На даний час позивач просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів з розміру 1/3 частини із усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на 3000 гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Спосіб стягнення аліментів та розмір стягуваних аліментів не є тотожними поняттями. Оскільки перше означає певний прийом стягнення аліментів (у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі), а другий певну величину, яка перебуває у залежності, зокрема, від способу стягнення аліментів (частину від цілого заробітку (доходу) платника або визначену сталу грошову суму не залежно від заробітку (доходу) платника). Під зміною способу стягнення аліментів розуміється зміна раніше визначеного сторонами або рішенням суду прийому стягнення аліментів, передбаченого ст.183 або ст. 84 СК України. Що стосується збільшення або зменшення розміру аліментів, то під цим слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників, тобто розмір частки або розмір грошової суми. До відносин зі зміни способу стягнення аліментів в частині права на пред`явлення такого позову, застосовується норма абз. 2 ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України, згідно з якими спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а стягнення судом аліментів у твердій грошовій сумі присуджується лише за заявою стягувача. За чинним законодавством зміна раніше визначеного рішенням суду способу стягнення аліментів залежить від волі стягувача, а тому саме стягувачу належить право на пред`явлення такого позову. Натомість платник аліментів (боржник) не наділений таким правом, тобто позивач не має права вимагати зміни способу стягнення аліментів, який визначений рішенням суду, а саме із стягнення аліментів у частці від доходу на тверду грошову суму. Отже, за чинним законодавством зміна раніше визначеного рішенням суду способу стягнення аліментів залежить від волі стягувача і саме стягувачу належить право на пред`явлення позову. З огляду на викладене, подача позову платником аліментів про зміну розміру та способу стягнення аліментів є незаконною та необґрунтованою. Посилання позивача на той факт, що на його утриманні знаходяться матір, яка має інвалідність 3 групи безстроково та отримує незначну пенсію, а позивач надає їй матеріальну допомогу, не може бути підставою про зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що матір потребує допомоги і саме він їй надає, як і не підтверджено належними доказами факт родинних відносин між ними. Доводи про перебування матері на утриманні позивача є недоведеними та недостатніми. Крім того, факт наявності батьків-пенсіонерів у позивача не має впливу на обсяг його обов`язків щодо утримання дитини. Позивач не надав переконливих доказів для зменшення розміру аліментів. Він не довів зміни матеріального стану, які можуть бути підставою для такої зміни за ст192 Сімейного кодексу України. Відповідач знаходиться у складних умовах, де дитина потребує постійного матеріального забезпечення та безпекового середовища, яке відповідачу слід організувати, забезпечити та облаштувати. Це відбувається в умовах військового стану в Україні. Сплата аліментів у визначеному судом розмірі не тільки забезпечує нормальний розвиток дитини, а й відповідає вимогам справедливості та законності. Позивач, який знаходиться у працездатному віці та має задовільний стан здоров`я, заявляє про те, що отримує дохід як військовослужбовець, проте не представив жодних доказів щодо погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання доньки. Наведені обставини, які позивач використовує для обґрунтування своїх вимог, не є істотними та достатніми для зменшення розміру аліментів відповідно до норм ст.192 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищевикладене та відсутність достатніх доказів щодо погіршення матеріального стану позивача, представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними та недоведеними, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Представник відповідача також зазначає, що ухвалою суду від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. Вказану ухвалу суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами представник відповідача отримала лише 31 липня 2025 року. Відповідач до цього часу ніяких документів від суду не отримувала, хоча і зареєстрована за зазначеною в позові адресою, однак в силу того, що є військовослужбовцем, проходить військову службу, за місцем реєстрації не проживає. Матір відповідача після отримання повістки з суду в липні 2025 року, повідомила відповідача про її отримання тільки в середині липня. Будучи юридично необізнаною, відповідач потребувала професійної допомоги адвоката для належного захисту своїх прав та інтересів, але в силу проходження військової служби не мала реальної можливості звернутися до професійного адвоката. У зв`язку з наведеним представник відповідача просить суд визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позов та поновити вказаний строк. Також представник відповідача зазначає, що відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] », а тому представник відповідача вважає, що слід змінити її прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом на місці було постановлено задовольнити клопотання представника відповідача та поновити представнику відповідача строк для подання відзиву, пропущений з причин, які судом були визнані поважними, що підтверджено доданою до відзиву копією військового квитка серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2017 року [INFO] . Також судом було взято до уваги клопотання представника відповідача щодо зміни прізвища відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] » після укладення нею шлюбу, та на місці було постановлено вважати прізвищем відповідача « [PERSON] », оскільки зміна прізвища відповідача підтверджується доданою до відзиву копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2021 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до якого відповідач 02 липня 2021 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », а також копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 21 липня 2021 року органом 5123 на ім`я [PERSON] , [INFO] . У судове засідання, призначене на 30 вересня 2025 року, сторони по справі не з`являлися. До початку судового засідання представник позивача адвокат Струкова К.О., яка діє на підставі ордеру серії ВН №1584703 від 30 вересня 2025 року, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність та у відсутність позивача. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі (а.с.87-88). Також в матеріалах справи міститься заява позивача від 09 травня 2025 року, в якій він просить розглянути справу у його відсутність у зв`язку з тим, що він проходить військову службу у НГУ за межами Одеської області та Подільського району. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі (а.с.54). Також до початку судового засідання представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить судове засідання, призначене на 30 вересня 2025 року, провести у її відсутність у відсутність відповідача. У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі (а.с.85). Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяви позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2008 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.4-10), а також копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/015236880 від 24 грудня 2024 року (а.с.12). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 21 липня 2021 року органом 5123 (а.с.77), відомостями з реєстру територіальної громади про місце реєстрації особи №395 від 24 січня 2025 року, виданими Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.44). В підтвердження доводів та обставин, зазначених у позовній заяві, позивачем до позовної заяви додано наступні документи: копію довідка про склад сім`ї, виданої старостою Жеребківського старостинського округу за №490 від 23 грудня 2024 року, копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, копію свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 07 лютого 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), копію свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 08 липня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 13 лютого 2014 року на ім`я [PERSON] , копію довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №938117 від 11 вересня 2012 року, виданої на ім`я [PERSON] , копію виписки з акта огляду МСЕК серії 2-18 ОВ №020903 від 10 липня 2007 року, виданої на ім`я [PERSON] , копію консультативного висновку щодо проходження обстеження [PERSON] 20 квітня 2010 року, копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №5508 від 11 вересня 2012 року, виданої відносно [PERSON] , копію консультативного висновку щодо проходження обстеження [PERSON] 27 серпня 2012 року, копію військового квитка серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 2023 року [INFO] на ім`я [PERSON] , копію свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 02 червня 1992 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, копію актового запису про народження позивача, сформованого за допомогою сервісу «ДІЯ», копію довідки військової частини [NUMBER] №91 від 10 січня 2025 року про проходження позивачем військової служби у лавах ЗСУ, копію позовної заяви [PERSON] до [PERSON] від 09 серпня 2013 року про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , копію постанови Савранського ВДВС у Подільському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 18 жовтня 2024 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №491/1039/13-ц, виданого 24 вересня 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . При цьому доказів на підтвердження зміни його матеріального становища, а саме його погіршення порівняно зі станом, який існував на час прийняття рішення Ананьївським районним судом Одеської області від 11 вересня 2013 року, позивачем надано не було. Позивач звернуся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , встановлений рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 11 вересня 2013 року, з 1/3 частини усіх видів заробітку позивача на 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Звертаючись до суду із даним позовом, позивачем фактично заявлено вимогу про зміну способу стягнення аліментів, як на підставу її задоволення, посилаючись на зміни свого сімейного та матеріального стану. Слід зазначити, що спосіб стягнення аліментів та розмір стягуваних аліментів не є тотожними визначеннями. Так, спосіб стягнення аліментів передбачає певний прийом стягнення аліментів, тобто, у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Розмір стягнення аліментів має певну визначену судовим рішення величину, яка перебуває у залежності, зокрема, від способу стягнення аліментів, зокрема, частину від цілого заробітку (доходу) платника або визначену сталу грошову суму не залежно від заробітку (доходу) платника. Суд зазначає, що під зміною способу стягнення аліментів розуміється зміна раніше визначеного сторонами або рішенням суду прийому стягнення аліментів. Що стосується збільшення або зменшення розміру аліментів, то слід розуміти збільшення або зменшення кількісних показників, тобто, розмір частки або розмір грошової суми. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому відповідно до абз. 2 ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином абз. 2 ч.3 ст.181 СК України визначено порядок звернення до суду заявою про зміну способу стягнення аліментів та імперативно визначено, що таке право надано одержувачу аліментів. Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. У свою чергу, платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Позивач не заявляв вимог про зменшення розміру аліментів у межах способу їх стягнення, який визначений відповідним судовим рішенням. З матеріалів справи встановлено, що позивач є платником аліментів, а відповідач є отримувачем аліментів, однак, в супереч вимогам абз. 2 ч.3 ст.181 СК України позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів з 1/3 частини усіх його видів заробітку на 3000 гривень щомісяця, тобто, на розмір у певній твердій грошовій сумі, що фактично передбачає зміну способу стягнення аліментів. В такому випадку з заявою щодо зміни способу стягнення аліментів має право звернутися отримувач аліментів, оскільки право платника аліментів на звернення з такою заявою не передбачене чинним законодавством, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed