Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

25.07.2025 р. позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивача. На момент смерті [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] , дружина померлого, яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] у період з 01.02.2023 року по 19.03.2024 року проходив військову службу під час мобілізації. Проходив службу в бойових частинах, брав безпосередню участь в бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії [NUMBER] , посвідченням ветерана. Спадщина після смерті матері відкрилася [INFO] , строк прийняття спадщини сплив 02.11.2023 року. Тобто весь строк для прийняття спадщини Позивач перебував на військовій службі та бра участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Після звільнення з служби тривалий час Позивач займався лікуванням дружини, яка є інвалідом 2 групи та потруби сторонньої допомоги. У зв`язку з чим, лише 13.06.2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області\~ області Стойка Світлани Миколаївни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, однак отримав лист - роз`яснення № 304/01-16 від 13.06.2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропущенням строку прийняття спадщини. В судове засідання позивач та його представник, адвокат Стасюк Ю.П. не з`явилися, однак подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності Представник Виноградівської міської ради до суду не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій просив слухати справу у її відсутності, розгляд справи залишили на розсуд суду Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову приватний нотаріус Стойка С.М. в судове засідання не з`явилася, направила до суду лист-повідомлення, в якому просила розглядати справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2012 року батько позивача. На момент смерті [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] (дружина померлого), що підтверджується довідкою №20.7-20/312 від 13.06.2025 року [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] мати позивача. Відповідно до довідки № 20.7-20/313 від 13.06.2025 року [PERSON] , яка померла [INFO] була постійним мешканцем с. Олешник та до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 20.7-20/313 від 13.06.2025 року [PERSON] , яка померла [INFO] була постійним мешканцем с. Олешник та до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] . Проживала та була зареєстрована одна. Позивач [PERSON] у період з 01.02.2023 року по 19.03.2024 року проходив військову службу під час мобілізації. Проходив службу в бойових частинах, брав безпосередню участь в бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії [NUMBER] , посвідченням ветерана. Спадщина після смерті матері відкрилася [INFO] , строк прийняття спадщини сплив 02.11.2023 року. Тобто весь строк для прийняття спадщини Позивач перебував на військовій службі та бра участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Після звільнення з служби тривалий час Позивач займався лікуванням дружини, яка є інвалідом 2 групи та потруби сторонньої допомоги. У зв`язку з чим, лише 13.06.2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області\~ області Стойка Світлани Миколаївни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, однак отримав лист - роз`яснення № 304/01-16 від 13.06.2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропущенням строку прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини позивач пропустив через безперервне несення військової служби та виконання службових обов`язків, учасник бойових дій, а також через те, що доглядав дружину другої групи інвалідності (інвалід дитинства), виписку із медичної картки стаціонарного хворого додаю. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Інших осіб, які можуть претендувати на майно немає. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу)(ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 1, 3 ст.1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, згідно з Указом президента України № 26/2025 від 14.01.2025 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 на 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилин 09.05.2025, Указом президента України продовжено строк дії воєнного стану з з 05:30 9 травня 2025 року до 05:30 7 серпня 2025 року. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (був виключений постановою КМУ від 9 травня 2023 р. № 469) 25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Отже, виходячи із вказаних правових висновків щодо застосування норм права, позивач, звернувшись 13.02.2025 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , пропустив шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері, з поважних причин і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 (справа № 565/1145/17 провадження 61-38298св18) вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17; від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц; від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20; від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 та Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. В Пленум Верховного Суду України у абз.3 п.24 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. В абз. 6, 7 п. 24 вище зазначеної постанови Верховного Суду України вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідатиме загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Outcome: approved