Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

11 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2175889866 від 23 лютого 2022 року у розмірі 21 626 гривень 70 копійок та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.02.2022 [PERSON] уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» кредитний договір № 2175889866 та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. 26.06.2024 року між АТ «Таксомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/10-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таксомбанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Таксомбанк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 626,70 грн., з яких: 13 259,76 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,96 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 8 365,98 грн. сума заборгованості по комісії; 0 грн. сума заборгованості по пені та штрафу. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 2175889866 від 23.02.2022 року в сумі 21 626,70 грн., яку добровільно не погашає, зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2025 справу передано для розгляду судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бебешку М.М. Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бебешка М.М. від 12 березня 2025 року, матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Богуславського районного суду Київської області за підсудністю. 08 квітня 2025 року вказана справа надійшла до Богуславського районного суду Київської області, та цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа розподілена для розгляду судді Тітову М.Б. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 23.04.2025 прийнято до свого провадження цивільну справу та ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 64). Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в своїй заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.02.2022 року між АТ «Таксомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2175889866, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби в сумі 19 918,94 грн. на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних від суми боргу за договором згідно з графіком платежів, що підтверджується копіями заяв-анкети на отримання послуг в АТ "ТАСКОМБАНК", паспорту кредиту "Споживчий кредит від КредитМаркет" в АТ "ТАСКОМБАНК" № 5889866, кредитного договору 2175889866 з додатком 1 (порядок повернення кредиту - графік платежів), які підписані [PERSON] 26.06.2024 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № НІ/11/10-Ф, у відповідності до умов якого АТ "ТАСКОМБАНК" передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні АТ "ТАСКОМБАНК" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 626,70 грн., з яких: 13 259,76 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,96 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 8 365,98 грн. сума заборгованості по комісії; 0 грн. сума заборгованості по пені та штрафу. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак зобов`язання належним чином відповідачем не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором № 2175889866 від 23.02.2022 року, в розмірі 21 626,70 грн., з яких: 13 259,76 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,96 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 8 365,98 грн. сума заборгованості по комісії; 0 грн. сума заборгованості по пені та штрафу. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи наведене та фактично встановлені обставини справи, порушення відповідачем зобов`язання по поверненню кредиту, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги положення статті 141 ЦПК України та задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved