Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №10/1292739 від 03.09.2020 в розмірі 40\~533 грн. 22 коп. та судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. (документ сформований в системі «Електронний суд» 27.07.2025). Свої вимоги мотивує тим, що 03.09.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 10/1292739, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 30\~334,00 грн строком на 60 місяців до 02.09.2025, а позичальник зобов`язався сплачувати платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно відповідно до Графіку. Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби. За користування кредитними коштами позичальник за умовами пункту 1.3 кредитного договору повинен сплачувати щомісячно проценти в розмірі 11,00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % від суми кредиту. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Бнак» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №10/1292739 від 03.09.2020. 15.09.2023 Банком було надіслано відповідачу повідомлення про відступлення прави вимоги до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Внаслідок невиконання умов кредитного договору у відповідача станом на 08.07.2025 виникла заборгованість в загальному розмірі 40\~533,22грн, яка складається із: простроченої заборгованості за основним боргом 22\~601,07 грн.; простроченої заборгованості за відсотками 3\~978,55грн.; простроченої заборгованості по комісії\~13\~953,60грн. Ухвалою суду від 29.07.2025 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до комплексного договору № 10/1292739 від 03.09.2020, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , останній отримав кредит в розмірі 30\~334,00 грн зі строком кредитування 60 місяців, терміном до 02.09.2025 (пункт 1.1 договору) /а.с.31/. Відповідно до п.1.2 Договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно Договору та Правил надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку. За користування кредитом позичальник за умовами пункту 1.3 договору повинен сплачувати щомісячно проценти в розмірі 11,00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % від суми кредиту. Тобто, при укладанні договору споживчого кредиту сторони погодили всі істотні умови договору, які є обов`язковими до виконання сторонами. АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 30\~334,00, що підтверджується копіями меморіальних ордерів №32794809-1 від 03.09.2020 та №32794809-5 від 03.09.2020 (а.с.39). 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Бнак» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023 про відступлення прав вимог, у тому числі до боржника [PERSON] , за кредитним договором № 10/1292739 від 03.09.2020. 15.09.2023 Банком направлено відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення прави вимоги до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Як вбачається із Розрахунку заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору за відповідачем [PERSON] , станом на 08.07.2025 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 40\~533,22грн, яка складається із: простроченої заборгованості за основним боргом 22\~601,07 грн.; простроченої заборгованості за відсотками 3\~978,55грн.; простроченої заборгованості по комісії\~13\~953,60грн. (а. с. 15). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором №10/1292739 від 03.09.2020, з умовами якого він погодився, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з\~\~ [PERSON] \~ \~\~на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № №10/1292739 від 03.09.2020 в розмірі 26\~579,62 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за основним боргом 22\~601,07 грн.; простроченої заборгованості за відсотками 3\~978,55грн. Щодо стягнення простроченої заборгованості по комісії в розмірі 13\~953,60 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Частиною четвертою\~статті 42 Конституції України\~передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно зі\~статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168\~(у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Згідно частини третьої\~статті 13 ЦК України\~не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до\~статті 3 ЦК України\~принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої\~статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті\~ЦК України\~зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту\~це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22). Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги Банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.3.2 кредитного договору №10/1292739 від 03.09.2020 є нікчемними. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості по комісії в розмірі 13\~953,60 грн. суд відмовляє з підстав їх необґрунтованості. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial