Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

\~Представник ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» звернулась\~до суду\~з позовом,\~у якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~товариства заборгованість\~за кредитним\~договором №\~1416-6874\~від 02\~липня 2024\~року в\~розмірі 117\~271\~грн.\~00\~коп.\~та судовий\~збір у\~розмірі 2\~422\~грн.\~40\~коп.\~Вимоги обґрунтовані тим, що 02 липня 2024 року між ТОВ «УКР Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір № 1416-6874 на суму 20\~000 грн., строком кредитування 365 днів, базовий період 14 день, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту 3\~000 грн.; знижена % ставка 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). 27 липня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1416-6874, згідно якого відповідачу надано додатково грошові кошти 8 600 грн. 30 липня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1416-6874, згідно якого відповідачу надано додатково грошові кошти 11\~400 грн. Відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору. Товариство свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 20 000 грн., 8\~600 грн. та 11\~400 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18 липня 2025 року становить 117 271 грн. 00 коп. та складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 20 000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за нарахованими відсоткам у розмірі 94 271 грн. 00 коп., 3\~000 грн. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки,\~ не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1, 5\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 02 липня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про відкриття кредитної лінії № 1416-6874 на суму 20 000 грн., строком кредитування 365 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту 3 000 грн.; знижена % ставка 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (а.с. 12-22). 27 липня 2024 року підписано додаткову угоду в електронній формі до Договору про відкриття кредитної лінії № 1416-6874 на суму 8 600 грн., строком кредитування 365 днів, з урахуванням цього строк Договору становить 390 днів, комісія за видачу кредиту 0 грн.; знижена % ставка 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (зворот а.с. 4043). 30 липня 2024 року підписано додаткову угоду в електронній формі до Договору про відкриття кредитної лінії № 1416-6874 на суму 8 600 грн., строком кредитування 365 днів, з урахуванням цього строк Договору становить 393 дня, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту та становить 1290 грн.; знижена % ставка 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1416-6874 від 02 липня 2024 року [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 20\~000 грн. 00 коп., 8\~600 грн. 00 коп. та 11\~400 грн. 00 коп. (а.с. 44), перерахування яких підтверджується копією листа АТ КБ «Приват Банк» (а.с. 33-35). Пунктом 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 509 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 18 липня 2025 року становить 117 271 грн. 00 коп., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 20 000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за нарахованими відсоткам у розмірі 94\~271 грн. 00 коп. та простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту в розмірі 3\~000 грн. (а.с. 45-46). Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором на загальну суму 30 500 грн. 00 коп. ( а.с.45) Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відповідачем вказані доводи та розрахунок не спростовано. Згідно зі\~статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, другою\~статті 612 Цивільного кодексу України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою\~статті 615\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050ЦК України (пункт 91 постанови); - до вказаних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови); - якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови); - у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови); Відповідно до умов договору, сторони погодили, що стандартна процентна ставка складає 1,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, і застосовується у межах строку кредитування, зазначеного у пункті 4.12 цього договору. З наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розрахунку заборгованості вбачається, що здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період з 27 липня 2024 року по 25 січня 2025 року включно з урахуванням стандартної процентної ставки 1,50%, починаючи з 26 січня 2025 року по 13 липня 2025 року включно з урахування процентної ставки 1,18% що погоджено умовами договору, що у сумі складає 94 271 грн. 00 коп. Суд не погоджується з таким розрахунком, виходячи з наступного. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», яка була доповнена частиною 5 згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 02 липня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Договір кредитної лінії № 1416-6874 укладено 02 липня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,50% є нікчемною в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі № 308/3956/15-ц. Суд враховує, що відповідач здійснив сплату по заборгованості 26 липня 2024 року в розмірі 30 500 грн. 00 коп. за крединим договором №1416-6874, що вбачається з розрахунку наданого позивачем. Починаючи з 27 липня 2024 року по 29 липня 2024 року відсотки нараховувались на суму кредиту в сумі 8 600 грн. 00 коп., а починаючи з 30 липня 2024 року відсотки нараховувались на суму кредиту в розмірі 20 000 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданого позивачем. Оскільки, позовні вимоги по сплаті заборгованості по процентах заявлено станом на 18 липня 2025 року, суд проводить обрахунок до цієї дати. Враховуючи викладене, розрахунок заборгованості за відсотками з урахуванням положень ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» станом на 18 липня 2025 року становить: 8 600 грн. х 1% х 3 днів = 258 грн. 00 коп. 20 000 грн. х 1% х 354 дня = 70 800 грн. 00 коп З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку розміру денної процентної ставки 1% за період з 27 липня 2024 року по 18 липня 2025 року, що становить 71 058 грн.( 70 800 грн. 00 коп. + 258 грн. 00 коп.) Укладеним між сторонами договором передбачена комісія, за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту 3\~000 грн., яка нараховується кредитором одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Згідно умов Договору позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю в якості однієї (першої) з двох складових оплати за надання та користування кредитом. Суд звертає увагу, що законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін у 2017 році з прийняттям\~Закону України «Про споживче кредитування». До цього часу судова практика у питанні можливості встановлення кредитором комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Однак з прийняттям в 2017 році\~Закону України «Про споживче кредитування»\~змінилася і судова практика. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). \~ \~ \~ \~Таким чином,\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування» безпосередньо\~передбачено право\~кредитодавця\~встановлювати у\~кредитному договорі\~комісію за\~надання кредиту. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зауважила, що немає підстав вважати умову конкретного кредитного договору про встановлення плати за управління кредитом нікчемною, ані з огляду на приписи статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ані з огляду на приписи статті 228 ЦК України. \~ \~ \~ \~Як вбачається з укладеного договору комісія за надання кредиту за своєю суттю є комісією, пов`язаною із наданням послуги. \~ \~ \~ \~Суд розцінює сплату відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 3 000 грн., як оплату за супутню послугу на користь кредитного посередника, а тому вважає її нарахування відповідачу обгрунтованим. \~ \~ \~ \~Тому,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню комісія за видачу кредиту в розмірі 3 000 грн. 00 коп. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 94 058 грн. 00 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 20 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсотках 71 058 грн. 00 коп. та заборгованість по комісії за надання кредиту 3\~000 грн., яка виникла станом на 18 липня 2025 року. Згідно ст. 141 ЦПК України що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить стягнути із відповідача 117\~271 грн. 00 коп. Водночас судом вирішено стягнути 94 058 грн. 00 коп., що становить 80,21 %. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: (2 422 грн. 40 коп. * 80,21/100) = 1 943 грн. 00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial