Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви До суду\~18.03.2025\~року на\~підставі ухвали\~Нововоронцовського районного\~суду Херсонської\~області від\~17.02.2025\~року,\~за підсудністю\~надійшла позовна\~заява про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1641526012, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на споживчі потреби з річною відсотковою ставкою за кредитом 11,99%. Загальний розмір кредиту 17617,79 грн. 26.06.2019 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прав вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 1641526012 від 06.12.2016 року. 29.05.2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29/05/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 1641526012 від 06.12.2016 року. Заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» становить 31097,27 гривень, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 гривень. Рух по справі Ухвалою суду від 19 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.37). Аргументи учасників справи Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] 27.06.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності. Крім того, зауважує, що виписка з додатку №1 до договору відступлення права вимоги №20190626 від 26.09.2019 не може бути належним доказом, оскільки не містить підпису Кредитора в особі генерального директора Моложавої О.М. Відповідач зазначає, що реєстр боржників також не підписано, а отже договір не має юридичної сили та не є належним доказом. Оскільки договір відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 є неналежним доказом на думку представника, то договір факторингу №29/05/2024 від 29.05.2024 є нікчемним. Стосовно вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, представник зауважив, що така вимога є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, представник зазначає, що позовна заява не містить розрахунку суми боргу та нарахованих процентів за користування кредитом. Враховуючи викладене, проси суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Від директора ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - Наваренко В.Г. 21.07.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, яку обґрунтовано наступним. Надані позивачем виписки по рахунку є доказами видачі кредиту та доказами наявності заборгованості відповідача у розумінні вимог законодавства. Стосовна набуття права вимоги зауважує, що факт виконання умов договору факторингу від 29.05.2024 підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 29.05.2024 та платіжною інструкцією, за якою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перераховано на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначену у п.4.2 договору факторингу суму грошових коштів. Стосовно позовної давності зазначає, що строк не пропущено з огляду на карантин, запроваджений 12.03.2020 року та воєнний стан в Україні. Враховуючи викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Від представника позивача Плачинда К.О. 23.09.2025 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за зареєстрованим місцем проживання (перебування). Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] 23.09.2025 року до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Про причини неявки та неможливості прибути в судове засідання в заяві не зазначено. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове\~засідання у\~відсутність особи,\~якщо таке\~затягування може\~нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, слід зазначити, що дана справа за своїм змістом не є складною в розумінні вимог цивільного процесуального законодавства. Ціна позову у даній справі становить 31097,27 грн., що не перевищує 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, сторона відповідача не позбавлена була можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлена була можливості надавати суду свої докази на спростування позовних вимог, у строки визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України. Як вбачається\~з ухвали\~суду про\~відкриття провадження\~від 19\~березня 2024\~року, розгляд вказаної справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.2 ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Явка сторін у справі не була визнана судом обов`язковою. Враховуючи, що 27 червня 2025 року стороною відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, від директора ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - Наваренко В.Г. 21.07.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, правом на подання письмових заперечень на відповідь на відзив сторона відповідача не скористалась, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 06.12.2016 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» було укладено кредитний договір № 1641526012, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 17617,79 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування договором у розмірі 11,99 % річних (а.с.5). Заяву №1641526012 від 06.12.2016 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФВ» відповідачем [PERSON] підписано власноруч. Графіком платежів, як п.4 Договору, визначено, що користування кредитом становить 744 дні, загальний щомісячний платіж становить 33484,36 гривень. Повернення кредиту становить 17617,79 гривень, щомісячні проценти в загальному розмірі становлять 13488,24 гривень (а.с.6). Графік платежів відповідачем [PERSON] підписано власноруч. 26.06.2019 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прав вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.9), в тому числі і за договором № 2511401295 від 05.10.2016 року, що підтверджується реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (а.с.10). 29.05.2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29/05/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 2511401295 від 05.10.2016 року (а.с.11-14). Згідно п.1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.11 зворот). Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу № 29/05/2024 від 29.05.2024 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 29707,57 грн., з яких: залишок по тілу кредиту в розмірі 10078,06 грн.; залишок по відсотках в розмірі 1127,80 грн.; залишок по комісіям в розмірі 10086,91 грн.; залишок заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 8414,80 грн. (а.с.16). На підтвердження передачі грошових коштів за Договором факторингу № 29/05/2024 від 29.05.2024 позивачем надано Акти прийому-передачі заборгованостей за Договором (а.с.15), Платіжну інструкцію №2687 від 30.05.2024 (а.с.17). Згідно з Довідкою, сформованою ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень», станом на 26.06.2019 року сума дострокового погашення за Кредитним договором №1641526012 від 06.12.2016 становить 29707,57 грн., з яких: сума несплаченого боргу в розмірі 21292,77 грн.; пеня та неустойка в розмірі 8414,80 грн. (а.с.18-19). З наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором №1641526012 від 06.12.2016, у відповідача [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 29707,57 грн., з яких: 10078,06 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1127,80 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 10086,91 грн. прострочена плата за управління, 8414,80 грн. залишок заборгованості за штрафом/пенею (а.с.20). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).\~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, судом встановлено, що укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР» кредитний договір №1641526012 від 06.12.2016 підписаний відповідачем, на умовах, визначених у вказаному договорі [PERSON] надавався кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та іншими складовими та зі встановленими строками їх повернення. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №1641526012 від 06.12.2016 в загальному розмірі 31097,27 гривень. Разом з тим, як встановлено з Реєстрів права вимоги до боржника від 26.06.2019 та від 29.05.2024 (а.с.10,16), Довідки станом на 26.06.2019 (а.с.18-19), Розрахунку заборгованості станом на 26.06.2019 (а.с.20), загальна сума простроченої заборгованості відповідача [PERSON] за Кредитним договором №1641526012 від 06.12.2016 складає 29707,57 гривень, з яких: 10078,06 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1127,80 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 10086,91 грн. прострочена плата за управління, 8414,80 грн. залишок заборгованості за штрафом/пенею. Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався. З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з 12 березня 2017 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року відмінено з 24 год 00 хв 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. При цьому, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції чинній на день звернення з позовом), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, яким доповнено ЦК України в березні 2022 року. Крім того, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із даним позовом. Пунктами 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, позовну заяву подано в межах позовної давності. А отже підстав для застосування позовної давності до вимог позивача у даній справі немає. Стосовно доводів представника відповідача, що позовна заява не містить розрахунку суми боргу та нарахованих процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, було встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Судом встановлено, що згідно Графіку руху коштів по кредиту, сформованому ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень», станом на 26.06.2019 року сума дострокового погашення за Кредитним договором №1641526012 від 06.12.2016 становить 29707,57 грн., з яких: сума несплаченого боргу в розмірі 21292,77 грн.; пеня та неустойка в розмірі 8414,80 грн. (а.с.18-19). Дані відомості стороною відповідача не спростовано. Верховним Судом у постанові від 12.12.2024 року у справі №298/825/15-ц зазначено: «Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за рахунками позичальника повинні бути досліджені судами з наданням оцінки у сукупності з іншими зібраними у справі доказами на предмет обставин видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку позивача, що було здійснено судом апеляційної інстанції». Разом з тим, із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором №1641526012 від 06.12.2016, у відповідача [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 29707,57 грн., з яких: 10078,06 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1127,80 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 10086,91 грн. прострочена плата за управління, 8414,80 грн. залишок заборгованості за штрафом/пенею (а.с.20). У свою чергу відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, прострочену заборгованість за кредитом, відсотками, прострочену плату за управління та заборгованість за штрафом/пенею не оспорювалась, відповідачем не надано свого розрахунку, чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованостей. Отже, стороною відповідача не спростовано факт наявності та розміру заборгованості. Щодо доводів про відсутність в матеріалах справи доказів права вимоги до відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З матеріалів справи встановлено, що 26.06.2019 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прав вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.9), в тому числі і за договором № 2511401295 від 05.10.2016 року, що підтверджується реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (а.с.10). 29.05.2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29/05/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 2511401295 від 05.10.2016 року (а.с.11-14). Згідно п.1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.11 зворот). Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу № 29/05/2024 від 29.05.2024 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 29707,57 грн., з яких: залишок по тілу кредиту в розмірі 10078,06 грн.; залишок по відсотках в розмірі 1127,80 грн.; залишок по комісіям в розмірі 10086,91 грн.; залишок заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 8414,80 грн. (а.с.16). На підтвердження передачі грошових коштів за Договором факторингу № 29/05/2024 від 29.05.2024 позивачем надано Акти прийому-передачі заборгованостей за Договором (а.с.15), Платіжну інструкцію №2687 від 30.05.2024 (а.с.17). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей за Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень», відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті боргу за відсотками, комісією та штрафними санкціями не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки, комісію та штрафні санкції за його користування не сплатила, чим порушила вимоги Договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1641526012 від 06.12.2016 в загальному розмірі 29707,57 гривень, яка відповідно до Реєстрів права вимоги до боржника від 26.06.2019 та від 29.05.2024 (а.с.10,16), Довідки станом на 26.06.2019 (а.с.18-19), Розрахунку заборгованості станом на 26.06.2019 (а.с.20), складається з 10078,06 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1127,80 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 10086,91 грн. прострочена плата за управління, 8414,80 грн. залишок заборгованості за штрафом/пенею. Щодо судових витрат Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною (постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц). Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 гривень. На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: Договір №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 (а.с.21-22); Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 (а.с.23); Платіжну інструкцію №4938 від 01.10.2024 (а.с.25). Відповідач [PERSON] не згодна з таким розміром витрат на правничу допомогу. На думку суду, заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу, не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та не відповідають критеріям розумності та пропорційності. Суд враховує, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справа є малозначною, та не викликає особливої складності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із позивача на користь відповідача в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, що відповідає обсягу наданих адвокатом послуг згідно з представлених доказів виконаних робіт. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні позивача до суду, ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 3028,00 грн. (100 %). У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 29707,57\~грн.\~ \~що становить\~95,53\~%\~від суми\~позову (31097,27\~грн.),\~із [PERSON] \~підлягають стягненню\~на користь\~позивача документально\~підтверджені судові\~витрати у\~вигляді судового\~збору в\~розмірі задоволеної частини, що становить 2892,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial