Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання. В обґрунтування позовних вимог вказано, що на даний час її син, [PERSON] є студентом 2 курсу Навчально-наукового інституту механічної інженерії, транспорту та природничих наук Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського та навчається на контрактній формі навчання. Оскільки відповідач не бажає добровільно утримувати сина на період навчання, [PERSON] просить стягнути суд з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання у\~розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON] 23 років або закінчення ним навчання, а також судові витрати у розмірі 5000 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 травня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, який повернувся до суду з довідкою відділення «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою», також за місцем проходження служби, іншої адреси [PERSON] суду не повідомив, тому, відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивачки на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст.\~12\~ЦПК\~України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст.\~77\~ЦПК\~України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст.\~81\~ЦПК\~України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.\~81\~ЦПК\~України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17 грудня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 лютого 2009 року (а.с.7). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 лютого 2009 року вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Також з копії витягів з реєстру територіальної громади №2025/003612835 від 18 березня 2025 року, №2025/003956459 від 25 березня 2025 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідно до копії довідки Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського № 3305 від 25 березня 2025 року (а.с.10), [PERSON] є студентом 2 курсу Навчально-наукового інституту механічної інженерії, транспорту та природничих наук та навчається на денному відділенні за контрактом. Термін навчання - з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2025 року. Згідно відповіді № 1356394 від 07 травня 2025 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, витребуваної за клопотанням позивачки, [PERSON] є військовослужбовцем та отримує доходи, зокрема, у виді грошового забезпечення за період з 1 кварталу 2024 р. по 1 квартал 2025 р. (а.с.19-20). Також, як вбачається з копії паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , внесені відомості про дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх сина, дочки регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200,201 СК України). Статтею 199\~СК\~України передбачено, якщо повнолітні дочка син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст.\~200\~СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, канцелярського приладдя, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки відповідач будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, отже є таким, що потребує матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, відповідач суду не надав. Таким чином, встановивши, що [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , на час звернення з позовом до суду був студентом Навчально-наукового інституту механічної інженерії, транспорту та природничих наук Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського, дослідивши та оцінивши усі надані докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, а також,\~приймаючи до\~уваги те,\~що відповідач\~є батьком\~ще двох\~неповнолітніх доньок,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути на\~утримання повнолітнього\~сина,\~який продовжував\~навчання до\~ [INFO] ,\~аліменти у\~розмірі 1/6\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~та вважає,\~що такий\~розмір аліментів\~буде достатніми\~для належного\~утримання повнолітнього\~сина,\~який продовжував\~навчання,\~забезпечить баланс\~інтересів одержувача,\~платника аліментів,\~а також\~його повнолітнього\~сина,зважаючи на те, що батько має можливість надати таку допомогу, та виходячи з рівності обов`язку матеріальних витрат обох батьків. Також, суд вважає необхідним при ухваленні рішення стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати при зверненні до суду. Окрім того, позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 5000 грн., з огляду на що суд зазначає наступне. Частиною 1, 3 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України. Таким чином, зважаючи на те, що позивачкою не обґрунтовано понесення нею судових витрат та не надано належних та допустимих доказів щодо їх понесення, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial