Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

14 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі також позивач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101369541 від 11 жовтня 2021 року в розмірі 39520 грн 00 коп. Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Новосанжарського селищної ради Полтавського району\~Полтавської областіна запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , (а.с. 46), суд своєю ухвалою 28 липня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 47). Ухвалою від 04 вересня 2025 року (а.с. 68-69) суд витребував у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію щодо: належності банківської карти з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ; успішності транзакції від 11.10.2021 на банківську карту № [NUMBER] в сумі 8000 грн з призначенням платежу «Кошти згідно договору № 101369541»; зарахування грошових коштів за такою транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ; проведення верифікації особи власника банківської карти № [NUMBER] . Витребувана судом інформація надійшла до суду 24 вересня 2025 року (а.с. 74). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 11 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі також ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101369541, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 8000 грн, зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором. Договір про споживчий кредит укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», а кредитні кошти були надані шляхом безготівкового переказу на його картковий рахунок. ТОВ «Мілоан» повністю виконано свої зобов`язання за кредитним договором, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками та комісією, у зв`язку з цим виникла заборгованість, яка у загальному розмірі становить 39520 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн 00 коп., заборгованості за процентами в розмірі 30000 грн 00 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 1520 грн 00 коп. 27 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 79-МЛ/Т, умовами якого визначено, що право вимоги за кредитним договором № 101369541 від 11 жовтня 2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак заборгованість залишилася не погашеною. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 39520 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн 00 коп., заборгованості за процентами в розмірі 30000 грн 00 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 1520 грн 00 коп. та понесені судові витрати. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 46). Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідача, однак 06 серпня 2025 року повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» 02 серпня 2025 року (а.с. 51-54). Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28 липня 2025 року, суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 72). У прохальній частині позовної заяви позивач просив розглядати справу без участі його представника (а.с. 4). 29 вересня 2025 року від позивача до суду надійшло клопотання, за змістом якого він просив здійснювати розгляд справи за без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 80). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 29 вересня 2025 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача, повернулась до суду 24 вересня 2025 року із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 77-79). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Поряд із цим, 04 вересня 2025 року [PERSON] подав до суду заяву, за змістом якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 66). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 11 жовтня 2021 між ТОВ «Міолан» та [PERSON] , відповідно до анкети-заяви на кредит № 101369541 (а.с. 14-зі звороту - 15), поданої в електронному вигляді, був укладений Договір про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року (надалі також Договір) (а.с. 15-зі звороту-19). Відповідно до пункту 1.1. Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим Договором. Згідно з пунктом 1.2. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 8000 грн 00 коп. Відповідно до умов пункту 1.3. Договору, кредит надається загальним строком на 30 днів з 11 жовтня 2021 року (строк кредитування). Згідно з пунктом 1.4. Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10 листопада 2021 року. Відповідно до пункт 1.5. Договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7520.00 грн. в грошовому виразі та 317,286.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1. -1.5.2. Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 15520.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4. Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно з підпунктами 1.5.1. 1.5.2. пункту 1.5. Договору, комісія за надання кредиту: 1520 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 6000 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до пунктів 1.6.-1.7. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3. цього Договору. За умовами пункту 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору сторони погодили графік платежів за договором та паспорт споживчого кредиту (а.с. 20-21). Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.с. 21-зі звороту). Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту № 101369541, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту. Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит № 101369541, яка містить крім іншого, й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину (а.с. 14-зі звороту-15). Платіжним дорученням 33646093 від 11 жовтня 2021 року підтверджено перерахування коштів ТОВ «Мілоан» у сумі 8000 грн 00 коп., згідно договору 101369541, кредит./рах. № [NUMBER] (а.с. 22). Відповідно до інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на виконання ухвали суду від 04 вересня 2025 року, повідомлено, що клієнт [PERSON] верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 28.09.2020 та повідомлено, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку здійснено переказ коштів: 11.10.2021, сума: 8000 грн 00коп., LiqPay. Переказ з карти на карту від 11.10.2021 ID платежу 1790021471 (а.с. 74). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що ТОВ «Мілоан» було здійснено нарахування процентів за Договором відповідно до п. 1.5.2., п.п. 1.6, 2.3.1.2 договору (а.с. 22- зі звороту-23). 27 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення права вимоги № 79-МЛ/Т, предметом якого є відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року (а.с. 23-зі звороту-27). 27 січня 2022 року «кредитором» та «новим кредитором» підписаний акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 27 січня 2022 року до Договору відступлення прав вимоги № 79-МЛ/Т від 27 січня 2022 року (а.с. 28-зі звороту). Згідно з платіжним дорученням № 65564 від 27 січня 2022 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату за відступлення прав вимоги, згідно з договором № 79-МЛ/Т від 27.01.2022 (а.с. 29). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 79-МЛ від 27 січня 2022 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором про споживчий\~кредит №\~101369541\~від 11\~жовтня 2021\~року боржник [PERSON] у розмірі 39520 грн 00 коп., що складається із залишку по тілу кредиту - 8000 грн 00 коп., залишку по відсотках - 30000 грн 00 коп. та залишку за комісією - 1520 грн 00 коп. (а.с. 28). Позивачем, з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача була направлена вимога про повернення заборгованості по договору про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року, вих. № 5467/1009 від 07.07.2025 (а.с. 29-зі звороту). В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином ані перед первинним кредитором, ані перед новим кредитором не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 39520 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн 00 коп., заборгованості за процентами в розмірі 30000 грн 00 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 1520 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та [PERSON] 11 жовтня 2021 року укладений договір про споживчий кредит № 101369541, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 8000 грн 00 коп. строком на 30 днів, із 11 жовтня 2021 року по 10 листопада 2021 року. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідач прийняв пропозицію укласти договір. Відповідно до платіжного доручення № 33646093 від 11 жовтня 2021 року, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 22). Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 04 вересня 2025 року (а.с. 74). Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач підписав графік платежів, який є додатком № 1 до договору, та паспорт споживчого кредиту, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року (а.с. 15-19). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року у розмірі 8000 грн 00 коп., не сплатив заборгованість за процентами в розмірі 30000 грн 00 коп. та комісію у розмірі 1520 грн 00 коп. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. ТОВ «ФК Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 79-МЛ/Т від 27 січня 2022 року набуло статус нового кредитора за договором про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 79-МЛ від 27 січня 2022 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором про споживчий\~кредит №\~101369541\~від 11\~жовтня 2021\~року боржник [PERSON] у розмірі 39520 грн 00 коп., що складається із залишку по тілу кредиту - 8000 грн 00 коп., залишку по відсотках - 30000 грн 00 коп. та залишку за комісією - 1520 грн 00 коп. (а.с. 28). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. ТОВ «ФК\~Кредит-Капітал»\~направлено [PERSON] \~досудову вимогу\~про повернення\~заборгованості по\~договору про\~споживчий кредит\~№ 101369541\~від 11\~жовтня 2021\~року,\~вих.\~№ 5467/1009\~від 07.07.2025\~та про\~те,\~що відбулось\~відступлення прав\~вимог за\~кредитним договором\~№101369541\~від 11\~жовтня 2021\~року до ТОВ «ФК Кредит-Капітал», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 39520 грн 00 коп. (а.с. 29-зі звороту). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом та комісія за надання кредиту, суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року, в загальному розмірі 39520 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн 00 коп., заборгованості за процентами в розмірі 30000 грн 00 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 1520 грн 00 коп. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит № 101369541 від 11 жовтня 2021 року, в загальному розмірі 39520 грн 00 коп. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав; власний розрахунок не надав. Згідно частинами 1-2, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав у поданій до суду заяві, суд вважає за можливе ухвали рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та наявним у справі доказам та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відтак, позовні вимоги суд оцінює як обґрунтовані і доведені, а отже й такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем відповідно до платіжної інструкції\~№ 14965\~від 08\~липня 2025\~року сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 5). Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що позов про стягнення заборгованості задоволено, враховуючи те, що відповідач позов про стягнення заборгованості за кредитним договором визнав до початку розгляду справи по суті, про що вказав у поданій до суду заяві, суд приходить до висновку про те, що ТОВ «ФК Кредит-Капітал» має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. (2422 грн 40 коп. х 50%), а з відповідача стягнуто на користь позивача 50 відсотків судового збору у сумі 1211 грн 20 коп. (2422 грн 40 коп. х 50%). Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с. 32), акт № 706 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 06 липня 2025 року (а.с. 32- зі звороту), ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 від 02 липня 2025 року (а.с. 39), детальний опис наданих послуг до акту № 706 за договором про надання правої (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року за період з 02.07.2025 по 06.07.2025, а саме: усна консультація Клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0 год 30 хв, ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год 00 хв, погодження правової позиції Клієнта у справі - 0 год 30 хв, складення позовної заяви з урахування правової позиції Клієнта - 3 год 30 хв, подання заяви до суду від імені Клієнта - 1 шт. Усього: 6 год 30 хв. (а.с. 39-зі звороту). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved