Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Представник Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Бізнес\~Позика» звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 квітня 2024 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту № 484630-КС-002. Відповідно до умов пункту 1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 15 000,00 грн. строком на 24 тижні, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15011689 % в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). 20.05.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 484630-КС-002 про надання кредиту , шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. 30.07.2024 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 484630-КС-002 про надання кредиту (Далі Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 15 000.00 грн. До теперішнього\~часу Боржник\~свої зобов`язання\~за Кредитним\~договором №\~484630-\~КС-002\~про надання\~кредиту належним\~чином не\~виконав,\~а лише\~часткового сплатив\~кошти,\~розрахунок та\~розмір яких\~зазначені у\~Розрахунку заборгованості\~за Договором\~№ 484630-КС-002\~Позичальника [PERSON] ,\~чим порушив\~свої зобов`язання,\~встановлені договором.\~Відповідно до\~Розрахунку заборгованості\~за Договором\~№ 484630-КС-002\~Позичальника [PERSON] ,\~Відповідач на\~виконання умов\~договору здійснив\~часткову оплату\~за Договором\~№ 484630-КС-002\~на загальну\~суму 31845,74\~грн.Станом на 28.05.2025 заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту № 484630-КС-002, складає 95 379, 82 гривень, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 26 971,31 грн; Сума прострочених платежів по процентах 66 158,51 грн.; Сума прострочених платежів за комісією - 2 250, грн. Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 95 379, 82 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з викликом сторін. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання повторно не з`явився та не подав відзиву, а також будь-яких інших клопотань. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України\~суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.3З\~Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами частин 3, 6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до п.12 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~одноразовий ідентифікатор-алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що 09.04. 2024 року між ТзОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 484630-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаними у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». За обумовленими та погодженими на власний розсуд сторонами умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів товариства. Сторонами визначено наступні умови: загальний розмір наданого кредиту 15 000,00 грн; строк, на який надається кредит - 24 тижні; плата за користуванням кредитом є фіксованою та становить 1,15011689 процентів за кожен день користування кредитом. 20.05.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 484630-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. 30.07.2024 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 484630-КС-002 про надання кредиту (Далі Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 15 000.00 грн При цьому, приймаючи умови договору та додаткової угоди, відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з договором, з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту,повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися. Судом встановлено, що позивачем умови укладеного договору виконано та надано [PERSON] грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн., 5 000,00 грн. та 15 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яка зазначена [PERSON] в Анкеті клієнта, що підтверджується інформаційними довідками. Відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на 28.05.2025 року становить 95 379, 82 гривень, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 26 971,31 грн; Сума прострочених платежів по процентах 66 158,51 грн.; Сума прострочених платежів за комісією - 2 250, грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачем наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися в обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов договору відповідачем, були порушені права позивача, як кредитодавця. Відтак, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії 141\~ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved