Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Виноградова-Мацнєва Єлена Володимирівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Здолбунівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказує, [PERSON] з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 236 до 09 листопада 2021 року, шлюб був розірваний на підставі рішення Рівненського міського суду по справі 569/13689/21. Під час шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Вже до народження найменшої дочки відносини в сім`ї погіршувалися. [PERSON] не цікавився життям дітей, не утримував сім`ю, не забезпечував належних житлово-побутових умов сім`ї. Неодноразово піднімав на позивачка руку, принижував на очах дітей. Морально та фізично знущався зі старшого сина. Позивачка змушена була працювати вночі водійкою автомобіля таксі, для того, щоб забезпечити мінімальний прожитковий рівень для дітей. Народження найменшої дочки лише погіршило ситуацію. У березні 2022 року позивачка разом з дітьми виїхала за межі території України, відповідач у країні їхнього проживання ( [PERSON] ) не проживає, а проживає в іншій країні, веде спільне господарство з жінкою, вже тривалий час. Фактично перебуває з нею у шлюбних відносинах. [PERSON] опікується дітьми в Німеччині самостійно та постає багато питань, де думка другого з батьків є обов`язкова. В зв`язку з цим звертається до суду з даною позовною заявою. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, наявні умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Здолбунівської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №729, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . \~Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №892, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . \~Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №3115, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14 січня 2025 року №304 [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] в період з 01.07.2024 року по 31.12.2024 року за судовим наказом 569/13277/21. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2025 року №160250 виданого Відділом державної виконавчої служби у місті Рівне, в громадянина [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 червня 2025 року становить 315 989 грн 50 коп. Відповідно до інформації наданої відділенням поліції №6 Рівненського району управління поліції в Рівненській області, 17.06.2021 зафіксовано звернення гр. [PERSON] , відносно протиправної поведінки гр. [PERSON] (вчинення домашнього насильства). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Здолбунівської міської ради №164 від 25.07.2025р., орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначають, що громадянин [PERSON] від шлюбу з [PERSON] мають спільних трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , сім`єю проживали у [ADDRESS] . Батьки розлучені з листопада 2021 року проживають окремо. [PERSON] разом з дітьми у березні 2022 року виїхала в федеративну республіку Німеччина, де проживає на даний час. Матір дітей опікується ними сама і у відповідних представників служби справи дітей за кордоном постає ряд питань стосовно стану виконання батьком його батьківських обов`язків. [PERSON] також перебуває за кордоном, але в іншій країні вже тривалий час має другу сім`ю від виховання та утримання дітей самоусунувся. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2025 року №160250 виданого Відділом державної виконавчої служби у місті Рівне в громадянина [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 червня 2025 року становить 315 989 грн 50 коп. Відповідно до інформації наданої відділення поліції № 6 Рівненського району управління поліції в Рівненській області\~є ряд зафіксованих звернень від гр. [PERSON] відносно протиправної поведінки гр. [PERSON] (вчинення домашнього насильства за ознакою статі). Крім того, при спілкуванні (в телефонному режимі) з гр. [PERSON] було з`ясовано, що в останнє він бачився з дітьми в 2023 році, коли приїздив вирішувати майнові спори з колишньою дружиною. Про заборгованість по аліментах знає, проте стверджує, що це така «усна домовленість» з гр. [PERSON] , факти вчинення в сім`ї домашнього насильства не заперечує. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, вказане зазначено у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №686/16892/20, від 11 вересня 2020 року у справі №357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Тобто, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Як визначено в статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і їх взаємний у сукупності, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд прийшов до висновку, що позивач не довела та не надала суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, суд не вбачає підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а відтак позовна заява не підлягає до задоволення. Однак, враховуючи, що відповідач недостатньо приділяє уваги дітям, суд вважає за необхідне попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та покласти на орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків. У випадку, якщо відповідач в подальшому буде ухилятись від виховання дітей, позивач може порушити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, як крайнього заходу. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed