Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою та просить встановити факт постійного проживання її - [PERSON] , [INFO] разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] з липня 2014 року до його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що на протязі останніх шести років, з липня 2014 приймала участь в житті [PERSON] , разом з яким проживала за адресою: [ADDRESS] , а саме: допомогала йому матеріально, купувала одяг, продукти харчування, предмети домашнього вжитку. Він неодноразово лікувався в різних медичних закладах, однак стан його здоров`я тільки погіршувався. Зазначила, що оскільки [PERSON] потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, вона здійснювала такий догляд по день його смерті [INFO] , а також займалася його похованням. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . 28.02.2025 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріалього округу Полтавської області Уманця М.В. із заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , однак нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки необхідне підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем. Зазначила, що у зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , оскільки вищевказаний факт в позасудовому порядку не можливо встановити. Вказала, що підтвердити факт постійного проживання з [PERSON] можуть сусіди та знайомі: [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с. 26). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.06.2025 витребувано від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Уманця Михайла В`ячеславовича відомості про наявність спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] та належним чином засвідчену копію спадкової справи у разі її наявності. (а.с.58). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.07.2025 витребувано від Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян: -щодо актових записів про шлюб [PERSON] , [INFO] ; - щодо актових записів про шлюб [PERSON] , [INFO] (а.с.80-81). Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що з 1995 по 2012 рік проживала з [PERSON] . З 2012 року по 2020 рік проживала у старшої сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Поряд з цим, вказала, що з 2017 по 2020 роки здійснювала догляд за [PERSON] : за свої кошти купувала продукти харчування, готувала їжу та приносила її [PERSON] . Він був інвалідом 2 групи, також у нього був соціальний працівник. Дітей та рідних у нього не було. [PERSON] не укладав будь- яких договорів із заявницею щодо здійснення догляду за ним. При житті прибирала за пам`ятниками його батьків. Після смерті [PERSON] здійснила його поховання. Просила заяву задовольнити. Представник заявниці адвокат Чуй А.І. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні, викладеним у заяві. Заяву просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви [PERSON] у зв`язку з її безпідставністю та непідтвердженням факту проживання заявниці разом з померлим на час відкриття спадщини та протягом 5 років, що передували його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з [PERSON] не була знайома, а [PERSON] знає як односельчанку. Свідку відомо про те, що після смерті [PERSON] у його будинку почала проживати [PERSON] . З якого саме часу заявниця проживає в будинку [PERSON] свідку не відомо, але це було вже після його смерті. Чи здійснювала догляд заявниця за [PERSON] , свідку не відомо. Вказала, що по чутках, до смерті [PERSON] , [PERSON] проживала у своєї старшої сестри, чи біля неї в селищі Нові Санжари. Пояснила, що [PERSON] жив одиноко та зі слів інших людей у нього не було умов для проживання. Зазначила, що була свідком під час перевірки комісією того факту, що у будинку, де проживав [PERSON] не було світла, води та газу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що знав [PERSON] , оскільки останній проживав недалеко, проте, вони не спілкувались. [PERSON] бачив декілька разів у дворі [PERSON] незодовго до його смерті- приблизно за декілька місяців до смерті. Пояснив, що [PERSON] проживав сам, ніхто за ним не доглядав. З письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.2020 (а.с.16). Згідно із довідкою виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради № 1012/15/603 від 26.06.2025, останнє зареєстроване місце проживання померлого [PERSON] , [INFO] [ADDRESS] . На дату смерті останнього за вищевказаною адресою інших зареєстрованих осіб не встановлено (а.с. 13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 46 від 07.03.2025 [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] , без реєстрації (а.с. 14). За інформацію з Реєстру територіальної громади від 05.03.2025, [PERSON] з 06.09.2002 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). У довідці, виданій відділом обслуговування громади № 11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вказано, що [PERSON] 19.08.2020 отримала допомогу на поховання гр. [PERSON] (а.с. 17). Згідно із актом від 06.03.2025, складеним інспектором відділу соціального захисту населення Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично на момент обстеження проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до інформації приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. від 13.06.2025 та Витягу зі спадкового реєстру спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 64, 65). Згідно із листом Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області актові записи про шлюб [PERSON] , [INFO] по Полтавському (колишньому Новосанжарському та Решетилівському) районі Полтавської області не виявлені. Перевірку проведено по первинних актових записах за період з 1949 по цей час та по поновлених актових записах з 1951 року по цей час (а.с. 85). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 23 грудня 1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Новосанжрського районного суду Полтавської області від 06.10.2011 шлюб було розірвано. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. № 55/02-31 від 28.02.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки [PERSON] у встановлений законом термін не подавалася заява про прийняття спадщини померлого [PERSON] , а також не було надано документів, які підтверджують факт родинних відносин, наявності заповіту та інших підстав закликання до спадкування (а.с. 12). Надаючи оцінку поясненням учасників справи, дослідженим письмовим доказам та показам свідків, суд враховує, що згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України\~кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до\~статті 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Згідно з частиною другою\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Аналіз наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові компоненти: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99\~про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з ним у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки». Враховуючи положення вказаних норм, аналізуючи докази у справі, суд доходить висновку про те, що як у своїй сукупності, так і кожен доказ окремо не доводять тих фактів, що заявниця проживала однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] як на час відкриття спадщини, так і протягом 5 років до його смерті. Так, жодним доказом у справі не підтверджено того, що заявниця та [PERSON] дійсно проживали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільні витрати, спільний бюджет, спільне харчування, здійснювали придбання майна для спільного користування, спільно приймали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу один одному, тощо. Натомість, догляд, який здійснювала заявниця за померлим [PERSON] не є достатнім для висновку про те, що між ними існували права та обов`язки, притаманні членам сім`ї. Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] не надано достатніх доказів факту проживання з померлим спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, заява не підлягає задоволенню. На підставі ст.\~259,\~263-265, 315 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed