Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представником позивачки [PERSON] - адвокатом А. Фреєм подано позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] (яка померла [INFO] ) є мамою [PERSON] , яка померла [INFO] ); встановити факт що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] прийняла спадщину після своєї мами [PERSON] , яка померла [INFO] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном; визнати за позивачем - [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її мами [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу прийняла спадщину шляхом вступу у володіння і користування майном після смерті своєї мами [PERSON] , яка померла [INFO] , якій вони належали на праві приватної власності згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №017865 виданим відповідно до Розпорядження Радехівської райдержадміністрації від 17 травня 1999 року №250 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6555, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,9830 га та земельна ділянка загальною площею 0,6710 га. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, зокрема, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її спадкоємцем є дочка [PERSON] , яка фактично вступила у володіння та управління спадщиною та прийняла її шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини і є матір`ю позивачки. Згідно спадкової справи №264/2018 до майна [PERSON] (померлої [INFO] ) єдиним спадкоємцем є позивачка [PERSON] . Приватним нотаріусом Юрченко Оленою Василівною при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме на земельні ділянки, було встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №017865 виданий на підставі Розпорядження Радехівської райдержадміністрації від 17 травня 1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6555 видано після смерті [PERSON] . Згідно вищезазначеного нотаріусом було постановлено - відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,6541 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Синьківської сільської ради Шептицького району Львівської області. Неоднакове написання ім`я [PERSON] у різних правовстановлюючих документах, а також те, що Державний акт видано після смерті Спадкодавця перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З огляду на вищезазначене позивач не може реалізувати свої майнові права як Спадкоємець у позасудовому порядку, а тому змушений звернутися з позовом до суду за встановленням фактів що мають юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №017865 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6555 від 14.03.2000 року. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, відносно позовних вимог не заперечив. Заяви та клопотання учасників справи 26.06.2025 представником позивачки [PERSON] - адвокатом А. Фреєм усунуто недоліки позовної заяви. 14.07.2025 на розгляд суду від Приватного нотаріуса Шептицького нотаріального округу Львівської області О. Юрченко надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №264/2018 рік(а.с.46-89). 21.07.2025 представником відповідача, міським головою С. Коханчуком подано до суду заяву, в якій останній просить суд розгляд справи здійснювати без його участі, складу суду довіряє(а.с.90). 20.08.2025 представником позивача на розгляд суду подано клопотання, в якому останній просить суд розгляд справи здійснювати без його участі, проти закриття підготовчого провадження не заперечує(а.с.93). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою судді від 23.06.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано у Приватного нотаріуса Шептицького нотаріального округу Львівської області О. Юрченко належним чином завірену копію спадкової справи №264/2018 рік заведеної після смерті спадкодавця - [PERSON] (а.с.43). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 31.07.2025 підготовче засідання відкладено на 20.08.2025(а.с.91). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 20.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.09.2025(а.с.96). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 травня 1968, батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] (а.с.28). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 лютого 1997 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Синьків Радехівського району Львівської області(а.с.29 зворот). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Синьків Радехівського району Львівської області(а.с.30). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 вересня 1985 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.30 зворот). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00024046769 від 25.09.2019, виданий Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається реєстрація актового запису про народження від 17.06.1942. Народження зареєстроване Церквою села Синьків Радехівського району Львівської області. Відомості про Дитину: - Прізвище ім`я по батькові: [PERSON] Дата народження: [INFO] - Відомості про батька: Прізвище прізвище, власне ім`я по батькові : [PERSON] - Відомості про матір: Прізвище прізвище, власне ім`я по батькові : [PERSON] (а.с.17). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00024048702 від 25.00.2019, виданий Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається реєстрація актового запису про шлюб № 7 від 10.09.1958, виконавчий комітетом Синьківської сільської ради Радехівського району Львівської області. Відомості про чоловіка: Прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , - Власне ім`я по батькові: [PERSON] , - Відомості про дружину: прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , Власне ім`я по батькові: [PERSON] (а.с.18). Згідно довідки №272 від 23.06.2023, виданої старостою сіл Немилів, Пиратин, Синьків Радехівської міської ради Львівської області про те, що «на день смерті в одному будинку з померлою [INFO] [PERSON] за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали наступні громадяни: [PERSON] - дочка, [INFO] (а.с.20). Згідно довідки №273 від 23.06.2023, виданої старостою сіл Немилів, Пиратин, Синьків Радехівської міської ради Львівської області про те, що «на день смерті в одному будинку з померлою [INFO] [PERSON] за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали наступні громадяни: [PERSON] - дочка, [INFO] (а.с.20 зворот). Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії IІ-ЛВ № 035927, виданого 28 грудня 1998 року на підставі рішення VIII сесії ІІІ-го демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 19.10.1999 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3762 вбачається, що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,0120 гектарів розташована на території Пиратинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.14-15). Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ № 017865, виданого 14 березня 2000 року на підставі розпорядження Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів №250 від 17.05.1999 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6555 вбачається, що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,6541 гектарів розташована на території Синьківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.19). Копією розпорядження та додатком до розпорядження Розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області від 17 травня 1999 року №250 «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянами села Синьків Синьківської сілької ради» підтверджується, що [PERSON] виділено земельні ділянки площею 1,6540(а.с.26,27). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій винесеної приватним нотаріусом Юрченко О.В. від 04.04.2025 за № 74/02-31 вбачається, що розглянувши документи, наявні у спадковій справі №264/2018 до майна [PERSON] , померлої [INFO] , відкритої 26 листопада 2018 року за заявою гр. [PERSON] , що зареєстрована в с. Синьків Шептицького району Львівської області про прийняття спадщини за заповітом, нотаріусом встановлено відмовити гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,6541 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Синьківської сільської ради Шептицького району Львівської області(а.с.25). Згідно Експертного висновку №056/692-m від 25 квітня 2025 року виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз вбачається, що з практики лінгвістичних експертиз відомі випадки документальної фіксації фонетичних варіантів особових імен або їх субнормативних записів під впливом говіркових особливостей чи графічним впливом російської мови в ситуації білінгвізму. Зокрема, типовими є розбіжності у документальних записах особових імен через змішування літер Е та Є в мовленнєвій та графічній практиці(а.с21). Відповідно до копії спадкової справи №264/2018, заведеної після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину(а.с.47-89). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, судом застосовано норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її спадкоємцем є дочка [PERSON] , яка фактично вступила у володіння та управління спадщиною та прийняла її шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини і є матір`ю позивачки. Згідно спадкової справи №264/2018 до майна [PERSON] (померлої [INFO] ) єдиним спадкоємцем є позивачка [PERSON] . Приватним нотаріусом Юрченко Оленою Василівною при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме на земельні ділянки, було встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №017865 виданий на підставі Розпорядження Радехівської райдержадміністрації від 17 травня 1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6555 видано після смерті [PERSON] . Згідно вищезазначеного нотаріусом було постановлено - відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,6541 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Синьківської сільської ради Шептицького району Львівської області. Неоднакове написання ім`я [PERSON] у різних правовстановлюючих документах, а також те, що Державний акт видано після смерті Спадкодавця перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. Суд зауважує, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, адже подала до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є мамою [PERSON] , яка померла [INFO] та встановлено факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] прийняла спадщину після своєї мами [PERSON] , яка померла [INFO] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном; Однак, позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved