Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] через свого представника - адвоката Крюкову М.В. звернувся до суду із заявою про встановлення факту про те, що актовий запис про народження № 764 від 08.10.1969, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області на ім`я [PERSON] , є актовим записом про народження [PERSON] , а також просить зобов`язати Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження №764 складеного 08.10.1969 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що він, [PERSON] , народився [INFO] , про що 08.10.1969 було складено актовий запис про народження №764. Відповідно до вказаного актового запису прізвище заявника зазначено « [PERSON] ». 22.09.1970 батько заявника змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] . На підставі свідоцтва про зміну прізвища батька, заявнику в подальшому було видано паспорт на ім`я [PERSON] , і в подальшому заявник зазначене прізвище використовує в усіх офіційних документах, включаючи дипломи про освіту, трудову книжку та інші документи. Проте, зазначені зміни не було внесено в актовий запис про народження. З метою усунення невідповідності між актовим записом про народження та іншими документами, що засвідчують особу заявника, представником заявника було подано заяву до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про внесення змін до актового запису №764 від 08.10.1969, проте отримано відмову у внесенні таких змін, а відтак заявник звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 08 квітня 2025 року Деснянським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі, призначено судове засідання. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. При цьому представником заявника- адвокатом Крюковою М.В. подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності, вимоги заяви підтримують у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином про, що свідчить відмітка про отримання судової повістки уповноваженою особою. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Положеннями ч.9 ст.10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства ( аналогія права). Судом встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, 08.10.1969 року видано актовий запис про народження № 764 на ім`я « [PERSON] ». (а.с.7) При цьому, з відповіді Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на запит щодо видачі повторного свідоцтва про народження « [PERSON] » вбачається, що проведеною перевіркою по Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо наявності актового запису про народження №764 від 08.10.1969, складеного Відділом Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області на громадянина « [PERSON] » не виявлено.(а.с.9) Заявник зазначає, що народився [INFO] , про що 08.10.1969 було складено актовий запис про народження № 764, відповідно якого прізвище заявника зазначено « [PERSON] ». При цьому, 22.09.1970 , а отже після народження заявника, батько заявника змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, імені по батькові виданого 07.03.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Петровського районного управління юстиції м.Донецька.(а.с.6) Заявником надано низку документів, а саме копію РНОКПП, трудової книжки [NUMBER] , військового квитка № [NUMBER] , посвідчення № [NUMBER] , медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, свідоцтва та додатку до свідоцтва про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації, диплома, свідоцтва про загальнообов`язкове пенсійне страхування № [NUMBER] , посвідчення № [NUMBER] про право виконання робіт з підвищеною небезпекою, а також паспорта громадянина України, при цьому вищеперелічені документи видано на особу « [PERSON] », [INFO] .(а.с.8,10,39-45) При цьому, прохальна частина заяви містить вимогу про встановлення факту, що актовий запис про народження № 764 від 08.10.1969, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області на ім`я « [PERSON] », є актовим записом про народження « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. У відповідності до свідоцтва про народження (виданого повторно) [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що в графі «батько» зазначено « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по-батькові серії [NUMBER] , виданого 07.03.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, громадянин [PERSON] , [INFO] змінив прізвище на « [PERSON] » про що в книзі актів про переміну прізвища, імені по-батькові 22.09.1970 року зроблено запис № 5. Проте, матеріали справи не містять належних доказів, з яких можливо встановити, що актовий запис від 08.10.1969 за №764 складено відносно заявника [PERSON] , оскільки заявник народився [INFO] , що передує обставинам зміни прізвища батьком заявника, свідоцтво про зміну імені якого видано 22.09.1970 Відділом реєстрації актів громадянського стану Петровського районного управління юстиції м. Донецьк. Заявник вказує, що після зміни прізвища його батьком з « [PERSON] » на « [PERSON] » в подальшому, заявник отримав паспорт громадянина України та всі видані на його ім`я в подальшому документи, проте суд критично ставиться до вказаних тверджень, оскільки невідомі обставини видачі паспорта громадянина України заявнику з зазначенням прізвища « [PERSON] » на підставі свідоцтва про народження та наявного актового запису про народження №764 від 08.10.1969 року на ім`я « [PERSON] ». У зв`язку з вищезазначеним, суд не вбачає достатніх доказів, на підставі яких вимоги заявника підлягали б задоволенню, а відтак приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed