Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

представник Усенко М.І. звернувся інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», позивач) з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість за кредитним договором №3823007 від 21.07.2021 в розмірі 67125 грн та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3823007, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором, на 30 днів з терміном повернення кредиту 20.08.2021. ТОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму, а останній у свою чергу не виконав умови кредитного договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «МІЛОАН» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач одноразовим ідентифікатором підписав кредитний договір шляхом використання електронного цифрового підпису. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням. 27.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №78-МЛ, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором №3823007 від 21.07.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником [PERSON] . Станом на 23.07.2025 сума заборгованості відповідача становить 67125 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 15 000 грн, заборгованість за відсотками 50 625 грн, прострочена заборгованість за комісією 1500 грн, яку просить стягнути позивач. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 29.08.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що сума основного боргу становить 15 000 грн. Просив визнати незаконним нарахування відсотків з урахуванням того, що станом на дату укладення договору з первинним кредитором, мав статус резервіста, а тому має пільги щодо нарахування відсотків, передбачені ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Первинного кредитора ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» повідомляв про свій статус при укладенні договору. Крім того, просив встановити відстрочку примусового виконання рішення про стягнення заборгованості до завершення особливого періоду. У задоволенні вимог про стягнення з нього витрат на правову допомогу та судового збору просив відмовити. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, визначено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Судом встановлено, що 21.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №3823007. Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 грн. У п.1.3 визначено, що кредит надається загальним строком на 30 днів з 21.07.2021. Відповідно до п.1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 20.08.2021. Згідно п.1.5.1, п.1.5.2., 1.5.3. Договору комісія за надання кредиту 1500 грн, проценти за користування кредитом: 5625 грн. Відповідно до п.2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Так, згідно з довідкою про ідентифікацію, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено кредитний договір №3823007 від 21.07.2021, ідентифікований ТОВ «МІОЛАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналоговим підписом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) V57669, час відправлення ідентифікатора 21.07.2021 18:33, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор [NUMBER] (а.с.21). Після погодження - 21.07.2021 умов кредитування по заявці, між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №3823007 в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Тобто, відповідач [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення анкети-заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, згідно платіжного доручення №51782877 від 21.07.2021 кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Отже, судом встановлено, що відповідач підписав кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»). Крім того, у п.10 спірного договору зазначені персональні дані [PERSON] (адреса місця фактичного проживання та місця реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта, засоби зв`язку), які могли бути повідомлені лише особисто позичальником при укладенні кредитного договору. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано. Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , підтверджується копією договору відступлення прав вимоги, актом прийому-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників до договору факторингу. Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до договору факторингу № 78-МЛ від 27.10.2021 до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3823007 від 21.07.2021, сума заборгованості 67125 грн з яких: заборгованість по тілу кредиту 15 000 грн, заборгованість за відсотками 50 625 грн, комісія - 1 500 (а.с.27). З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач визнає факт укладення договору та фактичне отримання коштів, але при цьому оплату за кредитним договором не здійснив, заборгованість за тілом кредиту становить 15 000,00 грн, тому зазначена сума кредиту (тіло кредиту) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення із [PERSON] заборгованості за процентами, суд виходить з такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно з поданими до відзиву документами є учасником бойових дій відповідно до посвідчення від 20.05.2016, відповідно до довідок в/ч [NUMBER] від 13.03.2016, 29.03.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 13.03.2015 по 26.02.2016 на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до п.15 ч.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З даних підстав відповідачу [PERSON] , як військовослужбовцю, який брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, проценти за користування кредитом перед позивачем ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не нараховуються, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 50 625 грн нарахованих процентів, та комісія - 1500 грн задоволенню не підлягають, тобто позов підлягає частковому задоволенню лише по тілу кредиту у розмірі 15 000 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 22,35 % (15 000:67125х 100), з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 541,41 грн (2422,40 х 22,35 %). Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Із матеріалів справи вбачається, що 01.07.2025 між позивачем та адвокатом Адвокатським обєднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги №0107 згідно якого вартість наданих послуг складає 8 000 грн. Також надано ордер на надання правничої допомоги на [PERSON] та акт №672 від 06.07.2025 наданих послуг. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, задоволення судом позовних вимог частково, враховуючи, складання заяв по суті та відсутність судових засідань у цій справі; клопотання відповідача про відмову у стягненні витрат на адвоката, з огляду на приписи п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2 500,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, а відтак заяву представника позивача задовольнити частково. Підстави для відстрочення виконання рішення до завершення особливого періоду не встановлені.

Outcome: partial