Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", мотивуючи його тим, що він є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 1825483600:11:000:0036,\~площею 1,6524\~га.,\~1825483600:11:000:0197,\~площею 3,5552\~га., що розташовані на території Новозаводської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Попереднім власником земельних ділянок була його мати [PERSON] , яка померла [INFO] . 28 травня 2008 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду підприємству передані вказані земельні ділянки. 18.06.2008 договір зареєстровано у Червоноармійському районному відділі Житомирської регіональної філії Центру ДЗК за №040822200276. 10.11.2016 між [PERSON] та відповідачем укладено додаткові угоди до договору оренди землі від 28.05.2008, згідно яких строк дії договору продовжено до 10.11.2033 та узгоджено розмір орендної плати, яка вноситься щороку до 31 грудня. Оскільки, договір оренди землі від 28.05.2008 - 18.06.2008 зареєстровано в державному реєстрі за №040822200276, то в додаткових угодах зазначено, що це додаткові угоди до договору оренди за вказаним номером. 25.05.2018 та 01.08.2018 договір та додаткові угоди зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після оформлення спадкових прав на земельні ділянки з кадастровими номерами 1825483600:11:000:0036, 1825483600:11:000:0197 повідомив відповідача про те, що є новим власником даних земельних ділянок та просив здійснити виплату орендної плати за 2022-2024 роки, проте, вказане прохання не було задоволено. ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" протягом 2022-2024 років не виконує належним чином взяті на себе зобов"язання та не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками, а тому вважає, що договір оренди та додаткові угоди мають бути розірвані. Враховуючи наведене,\~просить суд розірвати договір оренди землі від 28.05.2008 та додаткові угоди до нього від 10.11.2016, щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 1825483600:11:000:0036, площею 1,6524 га., 1825483600:11:000:0197, площею 3,5552 га., укладені з відповідачем, та стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 09.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з"явилися, остання надала суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення рішення не заперечує. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.01.2025, [PERSON] належать земельні ділянки за кадастровими номерами 1825483600:11:000:0036,\~площею 1,6524\~га.,\~1825483600:11:000:0197,\~площею 3,5552\~га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новозаводської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.9-10). Згідно договору оренди землі від 28.05.2008, укладеного між ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та [PERSON] , підприємству в оренду строком на 10 років передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,21 га., в тому числі рілля -3,56 га., сіножаті - 1,65 га., яка знаходиться на території Новозаводської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.11). Пунктами 9, 11 договору передбачено, що орендна плата становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік і на дату укладення договору складала 886 грн. 16 коп. Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій або натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою орендар продає аналогічну продукцію третім особам. Орендна плата вноситься щороку до 31 грудня. Згідно пунктів 35-36 договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки\~ з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 39 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність згідно до закону та цього договору. Відповідно до додаткових угод від 10.11.2016 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 040822200276 від 18.06.2008, укладених між [PERSON] та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", сторони узгодили внесення змін до договору оренди, зокрема: викладено пункти 2, 8, 9, 10, 12, 14 договору в наступній редакції: "2. В оренду передаються земельні ділянки з кадастровими номерами 1825483600:11:000:0036, площею 1,6524 га., 1825483600:11:000:0197, площею 3,5552 га.". "8 Договір оренди укладено строком на 17 років". "9. Орендна плата за кожен рік користування земельною ділянкою складає 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на 2016 рік складає 9061 грн., 43145 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, та на дату підписання цього договору становить 543,66 грн., 2588,77 грн.". "12. За письмовою заявою орендодавця та за наявності згоди орендаря, розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі в межах розміру орендної плати вказаної в п.8 цього договору та згідно наявного у орендаря асортименту сільськогосподарської продукції. Передача сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом приймання-передачі, який підписується сторонами" (а.с.12-13). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №№418156984, 418158215 від 17.03.2025, вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 1825483600:11:000:0036, площею 1,6524 га., 1825483600:11:000:0197, площею 3,5552 га., цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, належать [PERSON] 25.05.2018, 01.08.2018 проведено державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок, номер запису про інше речове право: 26408411, 27331766, рішення про державну реєстрацію №№ 41378449, 42373638, та передані в оренду ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" на 17 років та до 10.11.2033 (а.с.14-15). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, інформація про доходи [PERSON] одержані від ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", відсутня (а.с.16). Відповідно до повідомлення [PERSON] від 22.05.2025 адресоване ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", яке отримане 28.05.2025, підприємству повідомлено, що [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.01.2025 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 1825483600:11:000:0036, площею 1,6524 га., 1825483600:11:000:0197, площею 3,5552 га., які перебувають в оренді ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" до 2033 року на підставі договору оренди землі від 28.05.2008. Просить протягом 5-ти днів з моменту отримання даного повідомлення здійснити виплату належної йому орендної плати за період з 2022 по 2024 роки, включно (а.с.17). Як вбачається з повідомлення Головного управління ДПС у Житомирській області ДПС України №8799/5/06-30-12-02-05 від 29.09.2025, згідно інформації про доходи, отримані від податкових агентів за період січень 2021 - червень 2024, [PERSON] у грудні 2021 року ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" нараховано та виплачено 6708,07 грн. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Зі ст.6 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Як вбачається з ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч.1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Законодавець в пункті "в" ч.1 ст.96 Земельного кодексу України та ст. 25 Закону України "Про оренду землі" встановив обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати земельний податок та орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до пункту "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз наведених норм права вказує на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №912/1385/17 зазначено, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а тому при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі №910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. У постанові викладено, що стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). У справі встановлено, що укладеним договором оренди землі та додатковими угодами обумовлено, що орендна плата вноситься щороку до 31 грудня у грошовій формі, в розмірі по 6% від нормативної грошової оцінки орендованих земельних ділянок, яка складає 543,66 грн., 2588,77 грн. (пункти 9, 11 договору), проте у період 2022-2024 років, за використання орендованих земельних ділянок орендар не сплачував орендну плату. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 148-1 ЗК України, передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач 27.01.2025 набув права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [INFO] матері і до нього прейшли права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди. У травні 2025 року [PERSON] письмово повідомив відповідача про перехід права власності у порядку спадкування та просив останнього сплати заборгованість за договорами оренди землі, що було проігноровано. З досліджених судом доказів вбачається, що починаючи з 2022 року відповідач не виконує пункти 9, 11 договору оренди землі, а саме - систематично (три рази) не сплатив власниці [PERSON] , а у подальшому [PERSON] орендну плату за користування земельними ділянками за 2022-2024 роки, тобто власники були позбавлені того, на що розраховували при укладенні договору. Відповідач ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" будь-яких доказів на підтвердження того, що ним сплачено [PERSON] або [PERSON] орендну плату за 2022-2024 роки, суду не надав. За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено істотне порушення відповідачем договору оренди землі та додаткових угод, а саме - систематичну несплату орендної плати за користування земельними ділянками за 2022-2024 роки, тому договір оренди землі від 28.05.2008 та додаткові угоди від 10.11.2016, слід розірвати. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволено повністю, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., суд стягує з відповідача.

Outcome: approved