Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради 01.05.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , отримав надані позивачем послуги, але свого обов`язку з оплати не виконав, за період з 01.04.2012 по 31.03.2025 за вказаною адресою утворилася заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 11754,34 грн. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги в розмірі 11754,34 грн. Також просив стягнути з відповідача понесенні судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01.05.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив суд проводити розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що позивач КП «ЖЕО № 2» обслуговує будинок за адресою [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] за період з 01.04.2012 по 31.03.2025 утворилася заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка становить 11754,34 грн. Розрахунок заборгованості та вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідач [PERSON] в силу норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Оскільки відповідач покладені на нього як на споживача, обов`язки належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості. При вирішенні питання щодо застосування судом строків позовної давності судом враховується наступне. За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем в поданих до суду заявах вказано про застосування строків позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№ 2120-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. З даним позовом КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради звернувся в суд 01.05.2025, в період дії воєнного стану, який розпочався 24.02.2022. Попередньо позивачем до суду 10.02.2021 було подано заяву про видачу судового наказу, яку було задоволено та видано Київським районним судом м. Полтави 23.02.2021 судовий наказ, який скасований за заявою відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах строків позовної даності за період з 01.03.2017. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ЖЕО № 2» ПМР підлягають частковому задоволенню, з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради підлягає стягненню заборгованість за отримані за адресою [ADDRESS] , послуги за період з 01.03.2017 по 31.03.2025 в розмірі 9523 грн 74 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при звернення до суду з позовом було сплачено суму судового збору в розмірі 3028 грн. Представник відповідача в поданих до суду заявах вказував на ту обставину, що відповідач є особою, звільненою від сплати судового збору, але документи на підтвердження не надані. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2453,29 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial