Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

27 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , за участю заінтересованої особи Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заява мотивована тим, що заявник уклала шлюб та їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». В подальшому, заявнику та членам його сім`ї видано розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності, але прізвище вказано як « [PERSON] ». В інших документах, паспорті, РНОКПП прізвище вказано як « [PERSON] », а тому виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення факту належності Свідоцтва про право власності на житло від 20 жовтня 1993 року за № 7-1606, виданого згідно з Розпорядженням органу приватизації від 20 жовтня 1993 року № 22797 з прізвищем заявниці на українській мові « [PERSON] » що посвідчує її право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] від 03 січня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі наказу №35-ос/с від 13 травня 2025 року голови Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] на виконання Рішення Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року «Про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку» та Розпорядження В.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. № 1 від 13 травня 2025 року й Розпорядження В.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. № 711/25 від 16.05.2025 року дана справа була передана на розгляд судді Шенцевій О.П. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2025 року справу було прийнято до провадження. 25 вересня 2025 року представник заявника звернувся до суду з заявою про проведення судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно дост.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали заяви, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб заявниці [NUMBER] - [PERSON] 12 травня 1973 року уклала шлюб з [PERSON] . Записи в свідоцтві вчинені російською мовою. Після укладання шлюбу прізвища у обох з подружжя вказані російською мовою однаково, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть чоловіка заявниці серії [NUMBER] від 24.01.2024 року на українську мову його прізвище було перекладено як « [PERSON] ». У дослідженому судом копії паспорта заявниці - документ № [NUMBER] її прізвище на українську мову перекладено як « [PERSON] ». Відповідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявниці від 28.07.1997 року її прізвище вказане теж як « [PERSON] ». У Розпорядженні органу приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] від 20 жовтня 1993 року, прізвище заявниці указане як « [PERSON] ». Також у Свідоцтві про право власності на житло за № [NUMBER] від 20.10.1993 року прізвище заявниці вказано як « [PERSON] ». Таким чином, встановлена відмінність в написанні прізвищ заявниці, в паспорті та свідоцтві, яка призводить до неможливості розпорядитись власним майном. Водночас, прізвище чоловіка заявниці в його документах зазначено як « [PERSON] ». Отже, суд вважає, що виявлена помилка в написанні прізвища у Розпорядженні органу приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] від 20 жовтня 1993 року, та у Свідоцтві про право власності на житло за № [NUMBER] від 20.10.1993 року є технічною, через переклад з російської на українську мови. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6\~ч.1\~ст.315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Таким чином, в судовому засіданні встановлена належність заявниці [PERSON] Розпорядження органу приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] від 20 жовтня 1993 року, та Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 20.10.1993 року. Встановлення факту належності документу необхідно заявнику з метою забезпечення можливості подальшої реалізації права на майно. Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні, і його об`єктивність та обґрунтованість не викликає сумніву. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved