Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.08.2025 у провадження судді Панчишина А.Ю. надійшла цивільна справа за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" Романенко М.Е., в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №699525 від 06.09.2021 у сумі 11285,88 грн. та судові витрати у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.09.2021 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 699525. На підставі вказаного договору відповідач було надано кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, які перераховано на картковий рахунок. Вказує, що 28.08.2023 згідно умов договору факторингу № 2808-23, ТОВ «Слон кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором № 699525 від 06.09.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», та відтак право вимоги до відповідача перейшло до\~ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 11285,88 з яких: 6666,60 грн заборгованість за тілом кредиту; 4619,28 грн. заборгованість за відсотками. ТОВ «Діджи Фінанс» були вжиті заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за договором № 699525 від 06.09.2021 на адресу відповідача, однак відповідач в добровільному порядку не вчиняє дій для погашення заборгованості, що стало підставою для стягнення такої в судовому порядку. Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник ТзОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не прибув, однак подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вказав, що позов підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що вбачається з власноручно написаної розписки [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносин. Судом встановлено, що 06.09.2021 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 699525 на суму 10000,00 грн. На підставі вказаного договору відповідач було надано кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, які перераховано на картковий рахунок. З п.2.1.договору вбачається, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахунку (утримання): - у розмірі 8 000,00 грн за реквізитами: [NUMBER] в АТ «Пумб» платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; - у розмірі 2000,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Як видно із п.1.4. договору № 699525 від 06.09.2021 строк кредиту 546 днів, з кінцевим терміном повернення 06.03.2023 включно. Відповідно до п 1.5. договору: тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користуванні кредитом включно - 25% в день (9125% річних) (далі проценти за перший день користування кредитом); за наступні дні користування кредитом починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних (поточні проценти). П.1.7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 227,99 % ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Встановлено, що 28.08.2023 згідно умов договору факторингу № 2808-23, ТОВ «Слон кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором № 699525 від 06.09.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», та відтак право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 11285,88 з яких: 6666,60 грн заборгованість за тілом кредиту; 4619,28 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. ТОВ «Діджи Фінанс» були вжиті заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за договором № 699525 від 06.09.2021 на адресу відповідача, однак відповідач в добровільному порядку не вчиняє дій для погашення заборгованості, що стало підставою для стягнення такої в судовому порядку. Позивач звертаючись до суду вказує, що відповідач перед ТОВ «Діджи Фінанс» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході розгляду судом встановлено, що відповідачу [PERSON] було надано кошти у сумі 10000,00 грн. на картковий рахунок, після чого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Слон кредит» виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором. На підставі укладеного кредитного договору відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується наданими позивачем доказами, відтак ТОВ «Слон кредит» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором на загальну суму 11285,88 грн. Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «Діджи Фінанс», то позов ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, актом про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30.05.2025 та детальним описом робіт. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача, що становить 6000,00 гривень.

Outcome: approved