Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

представник позивачки [PERSON] адвокат Перун Я.Ю. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення шкоди завданої адміністративним правопорушенням, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] , 5437,00 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22.09.2024 близько 09 години в с. Незнанів, Шептицького району, Львівської області [PERSON] побив собаку належну позивачці, чим завдав фізичного болю та страждань тварині, що підтверджується виписками з ветеринарної клініки. Постановою Кам`янка-Бузького районного суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП. Внаслідок, вчинення даного правопорушення позивачка змушена була звернутись за медичною допомогою для собаки та понесла матеріальні витрати на лікування такої. А також, позивачка зазначає, що внаслідок спричиненням таких тілесних ушкоджень собаці, в неї порушився звичний спосіб життя, що спровокувало глибоке потрясіння. Через пережиту подію, яка викликала у неї стрес, позивачка змушена приймати заспокійливі препарати, для нормалізації сну та підтримання нормальної працездатності. Вважає, що компенсація моральної шкоди буде еквівалентною тим душевним стражданням, які їй довелось пережити внаслідок неправомірних дій [PERSON] .. Вітдак, позивачка [PERSON] звертається з даними позовними вимогами до суду, та просить їх задоволити. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 29.05.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.06.2025 провадження по справі відкрито та визначено, що справа буде проводитись в порядку спрощеного провадження із повідомленням (викликом) сторін. 28.08.2025 представником відповідача [PERSON] адвокатом Мельник Л.І. було подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення шкоди, завданої адміністративним правопорушенням в повному обсязі. Зокрема, представник відповідача, зазначає те, що дійсно [PERSON] наніс кілька ударів по собаках, які почали втікати в різні сторони, зокрема в сторону городу відповідача, не виключено, що собака позивачки втікала в цьому напрямку, а вихід з городу собаки мали лише попід сітку. Тому швидше за все собака могла отримати такі травми втікаючи чи ховаючи від цих же собак. Також зазначає, що з фотодоказів, що містяться у матеріалах справи, видно, що рани у собаки різані, а тому не можуть утворитись від ударів палки. Таким чином, доводи позивача, що її собака отримав тілесні (зафіксовані в ветеринарній клініці 24 та 25 вересня 2024), внаслідок дій відповідача 22 вересня 2024 є сумнівними, а вимоги щодо стягнення з нього матеріально та моральної шкоди, а також стягнення судових витрат є безпідставними. У судовому засіданні представник позивачки Перун Я.Ю. вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. А також наголосила на тому, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] позивачці було завдано душевних страждань, а також понесені були збитки матеріального характеру, які полягали у обстежені у ветеринарній клініці та лікуванні собаки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що почувши шум на подвір`ї, вийшов на подвір`я та побачив зграю собак. Схопив палку та почав розганяти тварин, саме собаку відповідачки не бив. Згодом дізнався про те, що позивачка написала заяву в поліцію за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає, що доводи позивачки є сумнівними, оскільки фото порізів собаки, саме в цей день йому не показали, а пошкодження собака міг отримати, втікаючи з подвір`я відповідача. Представник позивача [PERSON] адвокат Мельник Л.І. у судовому засіданні проти позову заперечила. В засіданні пояснила те, що відповідач дійсно, розганяв собак палкою. Звернула увагу на те, що в ветеринарній клініці позивачка була за 2 дні після інциденту, а отримати різані ушкодження внаслідок побиття палкою не можливо. Зазначила про те, що ч.1 ст 89 КУпАП не передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень, відтак суд не може задоволити позовні вимоги, щодо стягнення матеріальних збитків через завданих тілесних ушкоджень собаки, оскільки таке суперечить приписам ч.1 ст 89 КУпАП. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 19.12.2024 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, за яким Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області виніс постанову №446/2527/24, за вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ч.1.ст.89 КУпАП. При ухвалені вказаної постанови, судом встановлено, що 22.09.2024 близько 09:00 [PERSON] по [ADDRESS] побив собаку, яка належить [PERSON] , чим завдав фізичного болю та страждань, що підтверджується виписками ветеринарної клініки /а.с.9/. Отже, вина відповідача у спричинені фізичного болю та страждань собаки позивачки доведена постановою, яка набрала законної сили, а отже в силу статті 82\~ЦПК України обставини вини не встановляються судом під час розгляду цієї цивільної справи. Відповідно до первинного огляду проведеного 24.09.2025 Ветеринарною клінікою Доктор VET собака поступила на прийом в клініку о 17.30 з первинним зверненням щодо травми голови. В подальшому тварині було проведено серію рентген-знімків та собаці проведено обробку та ушивання рани з встановленням раневого дренажу під глибокою седацією тварини. Призначено медикаментозне лікування, з рекомендованим повторним оглядом. Звертаючись із позовом до суду, позивачка просила стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 5 437, 00 грн, яка визначена на підставі долучених до матеріалів справи копії виписок із ветеринарної клініки, чеками та квитанціями. Згідно статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтею 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 11\~ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положенням частин першої та другої статті 180 ЦК України передбачено, що тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на них поширюється режим речі, а правила поводження з тваринами встановлюються законом. Тобто собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі статтею 317\~ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166\~ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Отже, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як вже зазначалось вище, вина [PERSON] підтверджується постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області №446/2527/24 від 19.12.2024, яка набрала законної сили. Щодо розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд зазначає таке. В результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] позивачці [PERSON] було завдано матеріальну шкоду, які нею були понесені на лікування собаки. [PERSON] до позовної заяви додала ряд квитанцій та чеків, які підтверджують те, що позивачкою була понесена матеріальна шкода загальна сума якої становить 5 437, 00 грн. Зокрема: згідно фіскальних чеків від 24.09.2024 позивачка оплатила послуги з надання ветеринарної допомоги собаці у сумі 4002, 00 грн. /а.с.13, 19/. 25.09.2025 собаці було проведено огляд у офтальмолога вартість якого складає 450, 00 грн., проведено флюоресцинову пробу вартістю 170 грн. та наданий медикаментозний супровід, вартість якого складає 359, 00 грн., дані послуги були позивачкою оплачені, що підтверджується копією фіскального чеку від 29.09.2024 /а.с.14, 19/. 04.10.2024 собаці у ветеринарній клініці знято шви, сума послуги складає 120,00 грн., яка була оплачена позивачко, про що вона додала копію фіскального чеку від 04.10.2024 /а.с.17,19/. Також відповідачкою додано копію товарного чеку №55-47841 від 25.09.2024, з якого вбачається, що позивачкою були понесені витрати на медикаментозне лікування тварини, загальною вартістю 336, 00 грн. /а.с.15,16/. Враховуючи встановлені вище обставини та долучені до позову документи, у суду не виникло сумнівів щодо того, що собака позивачки, отримала ушкодження, та потребула подальшого медикаментозного лікування, внаслідок неправомирних дій [PERSON] за які він притягувався до адміністаративної відповідальності, в ході розгляду якої, [PERSON] свою вину визнав. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачці слід відшкодувати нанесену їй матеріальну шкоду у розмірі 5 437,00 грн. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходив з наступного. Відповідно до статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. обґрунтовуючи це тим, що спричинення відповідачем жорстоких ушкоджень тварині викликало у позивачки глибоке потрясіння. Крім того, вимушені візити до клініки порушили звичний спосіб життя позивачці. Через пережиту подію, яка викликала у неї стрес, [PERSON] змушена приймати медичні препарати для нормалізації сну та підтримання нормальної працездатності. Статтею 23\~ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що діями відповідача позивачу безумовно була завдана моральна шкода. Разом з тим, враховуючи обґрунтування позивачки розміру моральної шкоди, зокрема вказівка на те, що такий розмір буде еквівалентний тим стражданням, що позивачці довелось пережити, внаслідок дій [PERSON] , суд доходить висновку, що розмір заявленої моральної шкоди позивачем є завищеним, тому вимоги позивача щодо моральної шкоди слід задовольнити частково, а саме у розмірі по 1 000,00 грн., що буде справедливим та достатнім, на думку суду, для компенсації понесених позивачкою страждань та переживань внаслідок неправомірних дій відповідача. Також відповідно до приписів статті 141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі: 746,10 грн.

Outcome: dismissed