Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Заявник [PERSON] , подав до суду заяву, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт спільного проживання заявника з спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті [INFO] у с. ЛугиСтрийський район, Львівська область. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] померла мама заявника - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, заявник звернувся лише після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а тому у прийнятті такої заяви та видачі йому свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на вищезазначене спадкове майно було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого терміну звернення з такою заявою. Втім, заявник вважає себе таким, що відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки проживав зі своєю матір`ю [PERSON] спільно по [ADDRESS] на момент її смерті. У судовому засіданні заявник повідомив, що переїхав проживати до батьків у 2010 році, коли захворів батько, і з того часу доглядав за ними та прожив без реєстрації разом із ними. Відтак, просить задовольнити заяву у повному обсязі. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено суддю Янів Н.М.. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 27.05.2025 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження. Визначено місце, дату та час судового засідання у цій справі - 19.06.2025 року о 12:45 год.. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, від 19.06.2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою представника заінтересованої особи - Стрийська міська рада Львівської області. У судовому засіданні, котре відбулося 14.07.2025 року, ухвалою без оформлення окремого документа, постановлено проводити розгляд справи у відсутності представник заінтересованої особи. Відтак, допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , після чого у судовому засіданні оголошено перерву для звернення із запитом до нотаріальної контори. Так, 15.07.2025 року судом вжито заходів для звернення до Стрйиської державної нотаріальної контори із вимогою про надання належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Копії матеріалів спадкової справи №257/2019 надійшли на адресу суду 12.09.2025 року. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників. Заявник [PERSON] та його представник - адвокат Волоховський О.І. в судове засідання не з`явилися, однак у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи у їх відсутності. У поданій заяві останній позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явився, про причину неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.247ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розгляд справи по суті відбувся 23.09.2025 року. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Чинним ЦПК України передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі за № 336/709/18-ц. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Так, судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження № [NUMBER] від 10.07.1956 року [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] .. Так, після смерті матері заявника відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 1.6260 га за межами населеного пункту с. Луги Стрийського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на яку було видано 28 грудня 2009 року Державний акт на право власності на землю, Серія ЯД № 461975, кадастровий номер 4625383600:05:000:0109 та земельну ділянку, розміром 0.1255 га за межами населеного пункту с. Луги Стрийського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на яку було видано 28 грудня 2009 року Державний акт на право власності на землю, Серія ЯД №461976 кадастровий номер 4625383600:10:000:0537, що знаходить своє підтвердження у матеріалах спадкової справи №257/2019, відкритої після смерті [PERSON] .. Надалі, 02.04.2019 року заявник звернувся до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину. Втім, заявнику було відмовлено у видачі такого свідоцтва та роз`яснено, що він у встановлений законом шестимісячний термін не подав заяву про прийняття спадщини, з померлою разом не був зареєстрований, а відтак рекомендовано звернутися в суд для встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем. При цьому судом встановлено, що згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради - Лисятицьким старостинським округом від 19.05.2025 року за №176, покійна мати заявника [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а разом із нею без реєстрації проживав син - заявник [PERSON] .. Крім того, у судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який будучи під присягою повідомив, що проживає у с. Луги Стрийського району, а заявник [PERSON] є його сусідом. Додатково зазначив, що заявник почав проживати у с. Луги з часу, коли захворів батько, а після смерті останнього доглядав за матір`ю [PERSON] .. Також у судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який будучи під присягою повідомив, що заявник являється його сусідом у с. Луги Стрийського району Львівської області. Повідомив, що [PERSON] доглядав за батьками та проживав разом з ними орієнтовно з 2010р. у с. Луги на момент смерті матері та до цього часу. Також додатково зазначив, що у заявника є брат - [PERSON] , який проживає у м. Запоріжжя. Окрім того, в матеріалах справи міститься заява брата заявника [PERSON] - [PERSON] , за змістом якої останній не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання брата [PERSON] разом з батьками на момент їхньої смерті. Висновок суду. Суд, після всебічного і повного з`ясування всіх фактичних обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає доведеними факт спільного проживання та ведення спільного господарства [PERSON] з матір`ю [PERSON] , що зокрема серед іншого, підтверджується показами свідків та довідкою Лисятицького старостинського округу №176.. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з матір`ю [PERSON] , породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки дозволить йому у встановленому законом порядку реалізувати свої спадкові права, оскільки встановити даний факт іншим шляхом неможливо. З огляду на викладене заява [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення, є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати понесені заявником на сплату судового збору в сумі 605,60 грн. не відшкодовуються.

Outcome: approved