Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

29.08.2024 року АТ «ПУМБ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 52252,15 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 07.03.2019 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ\~МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та\~\~ [PERSON] \~укладено Кредитний договір №2001262418301, на підставі якого відповідач отримав від позивача кредитну картку з кредитним лімітом на суму 7000 грн., який в подальшому було збільшено до 33654 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання і станом на 01.07.2024 у неї перед банком виникла заборгованість в сумі 52252,15 грн., яка складається з: 33639,11 грн.\~сума заборгованості за кредитом; 18613,04 грн. сума заборгованості по процентам; 0 грн.\~сума заборгованості за комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК, у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 52252,15 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про виконання грошових зобов`язань, яка нею не була виконана, що є порушенням законних прав та інтересів АТ « ПУМБ». Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 12.11.2024, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі на 26.09.2025 року. 26.09.2025 року суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення до 29.09.2025 року. \~ \~ \~ \~Усудове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала щодо позову, подала клопотання, яким просила розстрочити виконання судового рішення, оскільки вона здійснювала догляд за тяжко хворими матірю і сестрою, які померли на цей час. Наразі вона має інвалідність по зору, не може знайти високооплачувану роботу, має скрутне матеріальне становище після витрачання коштів на ліквання близьких, а також має непогашений кредит в іншому банку . У разі одночасно стягнення боргів бути позбавлена засобів для існування. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 07.03.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , шляхом підписання заяви про приєднання до цього Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорта споживчого кредиту,укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001262418301, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. зі щомцісячною сплатою відсотків (реальна річна ставка 47.88) і можливістю збільшення кредитного ліміту, а.с. 9, 11-19. Згідно довідки по договору № 2001262418301 від 07.03.2019 [PERSON] було збільшено кредитні ліміти з 07.03.2019 до 7000 грн., з 10.07.2020 до 12000 грн., з 11.09.2020 до 17000 грн., з 15.10.2020 до 22000 грн., з 22.01.2021 до 33654 грн., з 27.02.2022 до 31489 грн., з 03.03.2022 до 33654 грн., а.с. 26 (на звороті). Згідно розрахунку банку відповідачка має заборгованість перед АТ «ПУМБ»по кредитному договору № 2001262418301 від 07.03.2019 станом на 01.07.2024 у розмірі 52252,15 грн., яка складається з: 33639,11 грн.\~- сума заборгованості за тілом кредиту; 18613,04 грн. - сума заборгованості по відсоткам, а.с. 27-29. Відповідно до виписки з банківського рахунку, наявний рух коштів на балансі карткового рахунку відповідачки по кредитному договору № 2001262418301 від 07.03.2019 (поповнення рахунку готівкою у терміналі самообслуговування, зняття готівки у банкоматі, придбання товарів у магазинах тощо) за період з 07.03.2019 по 01.07.2024, а.с. 30-42. Відповідачці було направлено письмову вимогу від 02.07.2024 року про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погашення заборгованості по кредитному договору № 2001262418301 , а.с. 24. Відповідачка має третю групу інвалідності по зору, а.с.72-74. Також, щодо відповідачки перебуває на виконанні виконавчий напис нотаріуса про стягнення боргу на користь "ОТП Банк", а.с.75,76 [INFO] померла [PERSON] внаслідок коронавірусної хвороби, [INFO] померла [PERSON] , а.с.66-71. Оцінка суду. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Так у даному випадку між сторонами виникли кредитні правовідносини. Відповідачка письмово узгодила всі умови договору, в т.ч. розмір відсотків, отримала кредитні кошти. Доказів повернення кредиту до суду не надано, що свідчить про порушення зобовязання. Також відповідачкою контррозрахунку суми боргу не подавалось. Тому з метою захисту майнових прав банку позовні вимоги слід задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість по кредитному договору № 2001262418301 у сумі 52252,15 грн., яка згідно з письмовим розрахунком позивача складається з: 33639,11 грн.\~ - сума боргу за тілом кредиту; 18613,04 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 2422,40 грн. Стосовно заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно до ч.7 ст.265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: порядок і строк виконання рішення; надання відстрочення або розстрочення виконання рішення; Згідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №810/4643/18 зазначив, що це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин а справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів. Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18. Так, у даному випадку суд бере до уваги, що відповідачка [PERSON] перебуває у скрутному матеріальному становищі, здійснювала догляд за тяжко хворими близькими родичами, є інвалідом ІІІ групи, у зв`язку із чим потребує постійного лікування і реабілітації, має інше кредитне зобовязання. Тобто мають місце істотні обставини З огляду на викладене, з метою забезпечення балансу публічного і приватного інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідачки про розстрочку виконання рішення суду строком на дванадцять місяців.

Outcome: approved