Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.07.2025 року [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Веллфін», в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Головкіною Я. В., №90284 від 05.04.2021 року, таким що не підлягає виконанню, а також стягнути на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1574,56 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. 18.01.2018 р. між позивачем [PERSON] та ТОВ «ВЕЛЛФІН» було укладено кредитний договір №358561, за умовами якого позичальнику було надано кредит. З сайту "Автоматизована система виконавчого провадження" позивачу стало відомо про внесення до реєстру боржників інформації щодо позивача, в зв`язку з виконанням виконавчого провадження №68007116. Приватним виконавцем Проценком А. Ю. на запит адвоката було надано відповідь, з яких було встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. З змісту наданих документів було встановлено, що 05.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. було вчинено виконавчий напис №90284 про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №358561 від 18.01.2018 р. в розмірі 60 458,00 грн. В подальшому на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, накладено арешт на всі рахунки боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Оскільки позивачем не отримувалося жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до інформації, яка міститься на сайті «Автоматизована система виконавчого провадження», можна встановити, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком №1172. У відповідності до Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінети Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Сторони та треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 23.09.2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №90284, яким остання пропонує стягнути з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором 358561 від 18.01.2018 року, укладеного з ТОВ «Веллфін», заборгованість за кредитним договором 358561 від 18.01.2018 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.01.2018 року по 01.03.2020 року. Сума заборгованості складає 59658,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000,00 грн, прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 57\~658, 00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком А. Ю. від 28.12.2021 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №90287, виданого 05.05.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. Відповідно до копії договору позики №358561 від 18.01.2018 року, укладеного між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] , договір був укладений в електронній формі. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 Відповідно до п. 2 вказаного Переліку: кредитні договори,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями. Для\~одержання виконавчого\~напису додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на підставі якого нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, який з 22.02.2017 року визнаний у судовому порядку незаконним та нечинним. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові №910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (п. 95). Якщо виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (п. 93). За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката. 09.06.2025 року між Адвокатським бюро «Юрконсальт» та [PERSON] було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Згідно копії акту від 09.06.205 року про надані послуги, адвокатом були надані послуги: консультація адвоката; формування та направлення позовної заяви про скасування виконавчого напису; формування та направлення заяви про забезпечення позову; контроль справи у суді; написання та подання заяв по суті справи; отримання рішення суду - загальною вартістю 5000,00 грн. Згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 906/194/18 необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що позивач поніс витрати на правову допомогу, розмір фактичних витрат складає 5000,00 грн, вказані витрати підтверджені належними доказами, суд вважає можливим стягнути вказані витрати з відповідача. Враховуючи, що витрати на надання правової допомоги підтвердженні належним та допустимими доказами, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про стягнення судових витрат.

Outcome: approved