Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

17 липня 2025 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) в якому просив стягнути з останнього заборгованість за договором реструктуризації №4479 від 20 березня 2024 року у розмірі 26985,63 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 2071,58 гривень, 3% річних у розмірі 490,87 гривень, пеню у розмірі 584,04 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: [ADDRESS] .\~Відповідач який\~зареєстрований у\~даній квартирі,\~не здійснює\~у повному\~обсязі оплату\~за отриману\~теплову енергію\~(централізоване\~опалення). 20 березня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено договір реструктуризації боргу №4479, відповідно до якого підприємство надало розстрочку боржнику у погашенні заборгованості, яка утворилася станом на 01.03.2024, щомісячна сума платежу за погашення реструктуризованої заборгованості на період з 20.03.2024 по 20.03.2025 становить 2873,80 грн. Укладення вказаного договору свідчить про те, що відповідач визнав заборгованість за надані стороною позивача послуги та зобов`язався їх сплатити, проте відповідач не виконує свої зобов`язання у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 24 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с. 35). Вказана квартира перебуває на обслуговуванні у АТ «Криворізька теплоцентраль». Між АТ «Криворізька теплоцентраль» та [PERSON] 20 березня 2024 року було укладено договір №4479 про реструктуризацію заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання, відповідно до умов якого з 20.03.2024 підприємство надало боржнику розстрочку у погашенні заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що утворилась станом на 01.03.2024 у розмірі 34\~485,63 гривень. Договір набув чинності з 20.03.2024 та діяв до 20.03.2025 (а.с. 10-11). За правилами статті\~626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною першою\~статті 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ст. 527 ЦК України). Приписами частини першої\~статті 530ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стороною позивача надано детальний розрахунок погашення заборгованості, який не оспорювався відповідачем, згідно договору реструктуризації №4479 від 20 березня 2024 року за період погашення з березня 2024 року по травень 2025 року, сума боргу станом на травень 2025 року становить 26\~985,63 гривень (а.с. 7). Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2\~ст. 625 ЦК України). Згідно ч.1 ст.\~901, ч.1 ст.\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої\~статті 625 ЦК України\~та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних, інфляційних втрат та пені (а.с. 8). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за договором реструктуризації у розмірі 26\~985,63 гривень, сума індексу інфляції у розмірі 2\~071,58 гривень, 3 % річних у розмірі 490,87 гривень, пеня у розмірі 584,04 гривень, а всього 30\~132,12 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також,\~згідно ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при\~зверненні до\~суду із\~даним позовом понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень, враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1514 гривень, судовий збір у розмірі 1514 гривень підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved