Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 часини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 липня 2015 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . На даний час спільного господарства вони не ведуть, спільного бюджету не мають, більше півтора року проживають фактично окремо, що власне стало підставою для ініціювання позивачем судового процесу про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що діти постійно проживають разом з нею і перебувають фактично лише на її утриманні. Відповідач інколи надає матеріальну допомогу на утримання та забезпечення потреб дітей, але вона була в незначних розмірах і дуже нерегулярно, яка на переконання позивача, не відповідає реальному стану доходів відповідача. У свою чергу, відповідач вже тривалий час має окремий бюджет, проживає фактично окремо, але коштів на утримання дітей в його бюджеті, як вважає позивач, немає. Внаслідок інфляційних процесів, військового стану, зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги, позивач самостійно складно утримувати дітей та забезпечувати їх усесторонній розвиток, а тому позивач потребує матеріально допомоги. Відповідач є працездатним, фізично здоровий, інших дітей та інших осіб на утриманні немає, тому може за своїм матеріальним станом надавати своїм дітям належну матеріальну допомогу. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Клопотання [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін залишено без задоволення. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвала суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками, направлялися за адресою реєстрації відповідача( [ADDRESS] ), однак конверт повернувся з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved