Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою, через свого представника адвоката Кот Є.О. звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до 3-х років Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, до досягнення малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Стислий виклад позовних вимог. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 18 жовтня 2022 року перебували з відповідачем у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Донька проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо, не надає ніякої матеріальної допомоги. Позивач на теперішній час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, внаслідок чого потребує підтримки та матеріальної допомоги, якої відповідач не надає та надавати добровільно відмовляється, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд справи призначено на 28 липня 2025 року о 10 год. 30 хв. Ухвалою суду від 28 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 17 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 29 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Доводи учасників справи. 18.09.2025 відповідач на офіційну електронну адресу суду скерував заяву, в якій вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , однак просить зменшити розмір останніх, оскільки має на утриманні матір - [PERSON] , яка є інвалідом третьої групи, а також сплачує алімент на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі від свого доходу. Позивач та її представник в судовому засіданні не з`явилися. Надали заяву про розгляд справи без їх участі та просили суд задовольнити позовні вимоги. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна довідка ТВО начальника штабу-заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] від 10 вересня 2025 року, про те, що [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом військовій частині [NUMBER] з 17.11.2020 по теперішній час. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Статтею 55\~Конституції України та статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 8\~Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Статтею 48\~Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 ст.\~18\~СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. За ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відносини щодо утримання чоловіка та дружини регулюються главою 9 СК України «Права та обов`язки подружжя по утриманню». Згідно з ч.1, ч.4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). У відповідності до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. 18.10.2022 між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.10.2022 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану районним у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 603 (а.с.10). У подружжя, [INFO] народилася донька [PERSON] , про що 30 червня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану районним у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №41 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). 03 червня 2025 року за заочним рішенням Південного районного суду міста Кам`янського шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с.13-15). Згідно з витягами з реєстру територіальної громади від 10.06.2025, [PERSON] , [INFO] та її донька [PERSON] , [INFO] проживають за адресою [ADDRESS] з 13 жовтня 2011 року і на даний час (а.с.6, 12). Обставина щодо проживання доньки разом з матір`ю [PERSON] не заперечується відповідачем. Як установлено судом, відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із матір`ю; позивачка не працює, так як доглядає перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку, отже [PERSON] потребує матеріальної допомоги від чоловіка-батька дитини, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Згідно довідки №4338 від 10.09.2025, виданої ВЧ [NUMBER] солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині з 17.11.2020 по теперішній час. Відповідач, як на підставу зменшення розміру аліменти на утримання дружини посилається на те, що на його утриманні перебуває матір, яка є інвалідом третьої групи та яка потребує фінансової підтримки. В обґрунтування таких доводів надано копію довідки Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 від 05.09.2025 про хворобу останньої та довідку МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, що підтверджує наявність третьої групи інвалідності у матері відповідача (а.с.42-43). Так, статтею 202 Сімейного кодексу України визначено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, при вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що [PERSON] є особою працездатного віку, проходить військову службу за контрактом, виконує обов`язок щодо допомоги матері [PERSON] , яка є інвалідом третьої групи, разом з цим спроможний та погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд також враховує, що відповідач сплачує кошти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, 6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: partial