Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2040166034 від 10.02.2024 у розмірі 5 035,92 грн. та заборгованість за картковим рахунком № [NUMBER] за кредитним договором №2040166034 від 10.02.2024 у розмірі 55 659,40 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що10.02.2024 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2040166034, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до умов договору позивач надав [PERSON] кредит на умовах поворотності, платності, строковості на суму 19 536 грн. з річною процентною ставкою в розмірі 0,01 % річних. Також позивачем за заявою відповідача відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт, за умовами обслуговування кредитної лінії за користування кредитом, банк нараховує проценти у розмірі 5% в місяць. Згідно зі звітом-рахунком відповідачем використано кредит у загальному розмірі 50 000 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, прострочуючи оплати щомісячних платежів, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, а відтак ТОВ «ОТП БАНК» звернулось до суду з вказаним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року постановлено передати матеріали справи за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. 23 травня 2025 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання останнього. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи у суді повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частина позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, 10.02.2024 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2040166034, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. У відповідності до п. 1 банк надає позичальнику кредит відповідно до розділу 2,1 кредитний договір у розмірі 19 536 грн. з датою остаточного повернення кредиту 10.11.2024 року. Пунктом 1.2 визначено, що протягом дії кредитного договору для розрахунків процентів за користування кредитом з фіксованою процентною ставкою 0.01 % річних до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Також позивачем за заявою відповідача відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт, за умовами обслуговування кредитної лінії за користування кредитом, банк нараховує проценти у розмірі 5% в місяць. Згідно з розрахунком заборгованості у зв`язку із порушенням умов кредитного договору №2040166034 від 10.02.2024 станом на дату звернення до суду складає 5 035,92 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту. У відповідності до розрахунку заборгованості за картковим рахунком № [NUMBER] за кредитним договором №2040166034 від 10.02.2024, у відповідача наявна заборгованість у розмірі 55 659,40 грн., що складається з: 50 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5 659,40 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору Суд приходить до висновку про те, що позивачем ТОВ «ОТП БАНК» виконано в повному обсязі умови кредитного договору № 2040166034 від 10.02.2024, при цьому, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконано, не повернуто грошові кошти та визначені умовами договору відсотки, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у загальному розмірі 60 695,32 грн. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості в загальному розмірі 60 695,32 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved