Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач разом зі своєю родиною з 27.07.2012 року проживають в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок перейшов позивачу у повноправне володіння від попереднього власника [PERSON] . Остання у свою чергу була власницею згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 23.04.1998 року посвідченого приватним нотаріусом Бериславського нотаріального округу Бабченко М.Д. за № 182. 14.12.2011 року, позивач з [PERSON] уклали договір про продаж будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю позивач сплатила, суму у розмірі 13 (тринадцять) тисяч гривень за продажу будинку, а [PERSON] зобов`язалась виписатися із вищевказаного будинку з передачею [PERSON] , всіма наявними оригіналами правовстановлюючих документів на будинок. З моменту придбання будинку [PERSON] володіє та користується ним, здійснює всі необхідні ремонтні роботи. [PERSON] пообіцяла, що купівлю продаж сторони оформлять законно у нотаріуса, щоб позивач набула права власності на будинок. Однак [PERSON] ухилялася від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку, позивач на сьогодні позбавлена можливості визнати право власності на нього іншими способами. У результаті збройної агресії російської федерації будинку позивача на теперішній час значно пошкоджений та для подання заяви на е-відновлення пошкодженого нерухомого майна та отримання компенсації потрібно надати правовстановлюючий документ на пошкоджене майно. Позивач[PERSON] не має можливості оформити право власності на будинок, оскільки на час укладення угоди ними як сторонами не було дотримано вимог нотаріального посвідчення. Нотаріально посвідчити угоду на теперішній є неможливим оскільки [PERSON] ухиляється від своїх обов`язків. Оскільки зараз закон вимагає державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, тепер у [PERSON] виникають проблеми щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним їй майном, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , з 27.07.2012 року проживає в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 17.12.2024 року № 1197/06-37/24, виданою ЦНАП Новорайської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області. Разом з позивачем зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] - чоловік; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] - син. 14.12.2011 року позивач уклала з [PERSON] договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю позивач сплатила [PERSON] вартість житлового будинку у розмірі 13000 грн. [PERSON] на виконання умов договору передала [PERSON] правовстановлюючі документи на житловий будинок та ключі від домоволодіння. Вказана обставина підтверджується оригіналом розписки від 14.12.2011 року складеної [PERSON] особисто у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином сторони дотрималися та виконали всі умови договору купівлі продажу спірного житлового будинку. Відповідно позивач із сім`єю з 2012 року зареєструвалися у вказаному будинку та проживали в ньому до 24 лютого 2022 року. З липня 2012 року, позивач дбала про стан будинку, робила у ньому ремонт, оздоблювала, уклала договір про користування електричною енергією, сплачувала кошти за всі комунікації. [PERSON] пообіцяла, що купівлю продаж вони оформлять у нотаріуса. Однак відповідачка ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку. Як вбачається із позовних вимог позивач ставить питання щодо визнання права власності на спірне майно. Однак із обґрунтування позовних вимог вбачаються підстави вимоги щодо визнання договору купівлі продажу спірного житлового будинку дійсним, що суд приймає до уваги в ході розгляду даного спору. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права. Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов угоди і відбулося її часткове або повне виконання, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. П.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від. 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, що підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судом необхідно враховувати, що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясовувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення і чи не втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Таким чином, однією із умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 336/679/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч.1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом встановлено, що сторонами за договором купівлі-продажу нерухомого майна, а саме [PERSON] та [PERSON] , який оформлено у вигляді розписки, було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, які ними виконанні, однак не було забезпечено нотаріального посвідчення договору з вини продавця житлового будинку, а саме [PERSON] , відповідача по справі, яка зобов`язалася підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення спірного договору. Дійшовши переконання, що між сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку відбулася домовленість щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, за умови, що одна сторона не забезпечила його нотаріальне посвідчення, і на даний момент така можливість втрачена через відсутність відповідача, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання такого договору дійсним та визнання за позивачем права власності на житловий будинок.

Outcome: approved