Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 5519619 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день використання. Згідно укладеного договору факторингу від 26.09.2023 № 26.09/23-Ф, право вимоги за кредитним договором № 5519619 від 10.02.2022 перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 31.07.2024 між ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф. Позивач зазначає, що кредитний договір було укладено в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитні кошти були перераховані відповідачу 10.02.2022 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк». Позивач зазначає, що сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховується на платіжну карту відповідача, яка було верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Позивач просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором № 5519619 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.02.2022 станом на 17.09.2024 у розмірі 42327,60 грн., яка складається із 12000,00 грн.-заборгованості за кредитом; 30327,60 грн.-заборгованості за нарахованими процентами; судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою суду від 19.03.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 10.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 5519619 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день використання. Згідно укладеного договору факторингу від 26.09.2023 № 26.09/23-Ф, право вимоги за кредитним договором № 5519619 від 10.02.2022 перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 31.07.2024 між ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф. Станом на 17.09.2024 за позивачем обліковується заборгованість у розмірі 42327,60 грн., яка складається із 12000,00 грн.-заборгованості за кредитом; 30327,60 грн.-заборгованості за нарахованими процентами. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 1049,\~1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За приписами ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Крім того, ст.\~1077\~ЦК України, встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступних висновків. ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до договору факторингу № 31.07/24-Ф враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді. Також, судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved