Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] (по тексту рішення [PERSON] , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту рішення [PERSON] , відповідач) про стягнення 29\~460 (двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят) гривень 00 копійок майнової шкоди. Крім того позивач просила стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати у сумі 9711 (дев`ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 20 копійок які складаються з: 1211 грн. 20 коп. судовий збір; 4000 грн. 00 коп. - витрати на проведення експертної оцінки; 4500 грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, як вказує позивач, вона є власницею квартири [ADDRESS] . Натомість, відповідач являється власницею квартири [ADDRESS] . Зазначає, що 22.10.2024 сталося залиття належної їй квартири, що призвело до часткового руйнування стелі, стін та підлоги у виді насиченості вологою та деформації підлоги, а також відставання штукатурки в коридорі, спальній кімнаті та вітальні. Звертає увагу, що про вказану подію негайно повідомила КП «Житлокомунсервіс» та відділок поліції. Надалі, після їх приїзду, відповідач відкрила свою квартиру та дозволила її оглянути, що дало змогу встановити причину затоплення. Також вказує і на ту обставину, що на підставі складеного комісією КП «Житлокомунсервіс» акта про залиття, що трапилось на системі центрального опалення від 25.10.2024 встановлено факт залиття водою належної їй квартири, та квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , що знаходяться поверхами вище. Комісією внаслідок огляду квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] БОС №9 встановлено, що причиною залиття квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] БОС №9 стало потрапляння води по швам між плитами перекриття із квартири [ADDRESS] , оскільки власник [PERSON] після стравлювання повітря із внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення не закрила кран на стояку централізованого опалення. На думку позивача, відповідач їй завдала майнову шкоду на суму 29 460 грн., що підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки остання відмовляється відшкодовувати завдану шкоду як ту, що визначена звітом про незалежну оцінку майна, так і в будь якому іншому розмірі. Відповідач позов не визнала у повному обсязі, вказуючи на необгрунтованість заявлених позовних вимог у поданому її представником відзиві на позовну заяву. Так, просить врахувати, що акт про залиття квартири не містить інформації про присутність позивача, як власниці квартири при обстеженні, вказаний акт містить лише припущення вини відповідача, що не підтверджується жодними доказами її причетності до залиття. На переконання відповідача, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Як зазначає відповідач, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Разом із тим, із змісту акту про залиття вбачається, що він засвідчує факт залиття квартири, при цьому через відсутність обов`язкових даних, які мають бути відображені в цьому документі, цей акт складений з порушенням встановлених вимог. Проте, з урахуванням порушення процедури складання акту залиття, складання висновку експерта про оцінку завданих збитків не може бути обґрунтованим та достовірним, адже така оцінка здійснювалась на підставі акту про залиття. Зважаючи на викладене, відповідач вважає такий висновок неналежним доказом суми матеріальної шкоди. Також звертає увагу суду, що затоплення може виникати внаслідок несправності внутрішньобудинкових систем, обов`язок обслуговування яких покладається на виконавця та управителя. Зважаючи на викладене, відповідач неодноразово зверталась до КП «Житлокомунсервіс» ІМР з проханням привести у відповідність систему опалення шляхом демонтажу майна, що їй не належить та яке нею не використовується. Проте, КП «Житлокомунсервіс» ІМР було відмовлено у такому демонтажі через технічну неможливість. На думку відповідача, оскільки система ЦО нею не використовується, обладнання їй не належить, розміщене з порушенням технічних умов (ДБН), а обов`язок обслуговування покладається не на неї, а на виконавця (утримувача) її вина у затопленні відсутня. З урахуванням неналежності доказів, що були надані позивачем, неналежне оформлення акту затоплення, необґрунтований розрахунок майнової шкоди, недоведеність вини відповідачем, неналежне обслуговування та розміщення внутрішньо-будинкових систем виконавцем (управителем), вважає, що у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] вказала на необгрунтованість покликань відповідача та її представника, оскільки на її переконання надані нею докази є належними та допустимими та підтверджують вину [PERSON] у спричиненні їй майнової шкоди. У судовому позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах та за обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно, належним чином, згідно поданої заяви представника відповідача від 24.09.2025 просив розгляд здійснювати без його участі та його довірительки з покликанням на повне заперечення позову. Заслухавши вступне слово позивача, вивчивши матеріали справи та доводи позивача в обгрунтування позовних вимог, доводи відповідача на заперечення позову, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (2 поверх), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 23542779 від 26.06.2014. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (5 поверх), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №417130069 від 10.03.2025. Як вбачається з талону-повідомлення єдиного обліку №4293 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію: 22.10.2024 о 16:16 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.10.2024 о 16:15 за адресою: [ADDRESS] ; сусіди поверх вище затоплюють холодною водою. Відповідно до акту про залиття, що трапилось на системі центрального опалення від 25.10.2024, складеного та підписаного комісією у складі: голови комісії - менеджера (управителя) житлового будинку (групи будинків) КП «Житлокомунсервіс» [PERSON] , членів комісії: техніка-доглядача КП «Житлокомунсервіс» [PERSON] , інженера з охорони праці КП «Житлокомунсервіс» Спеціального М.М., слюсарясантехніка КП «Житлокомунсервіс» [PERSON] , слюсарясантехніка КП «Житлокомунсервіс» [PERSON] , на підставі звернення власника кв. [ADDRESS] гр. [PERSON] констатовано, що 22.10.2024 із кв. [ADDRESS] , трапилось залиття (затоплення) нижче розташованих квартир [ADDRESS] : кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Зокрема, з даного акта, з поміж іншого, встановлено, що під час візуального огляду кв. [ADDRESS] комісією було виявлено: 1)в коридорі стеля ошпакльована, окрашена водоемульсійною фарбою білого кольору. Чітко видно, що в результаті залиття (затоплення) на стелі наявні характерні для залиття вологі плями (4,5 (пог./м.) х 0,5 (пог./м.)); 2)у спальній кімнаті стеля ошпакльована, окрашена водоемульсійною фарбою білого кольору. Чітко видно, що в результаті залиття (затоплення) на стелі наявні характерні для залиття вологі плями (3,25 (пог./м.) х 0,5 (пог./м.)); 3) у вітальні - стеля ошпакльована, окрашена водоемульсійною фарбою білого кольору. Чітко видно, що в результаті залиття (затоплення) на стелі наявні характерні для залиття вологі плями (5 (пог./м.) х 0,5 (пог./м.)). Підлога встелена лінолеумом - волога, частково деформована. Згідно акта залиття комісією було встановлено, що [PERSON] , відкрила кран на стояку централізованого опалення з метою стравлювання повітря із внутрішньобудинкової мережі ЦО, проте після стравлювання повітря не закрила повністю кран, в результаті чого вода із системи ЦО потрапляла по швам між плитами перекриття із кв. [ADDRESS] . Згідно висновків комісії вбачається, що причиною залиття (затоплення), зокрема квартири [ADDRESS] стало потрапляння води по швам між плитами перекриття із кв. [ADDRESS] , оскільки власник [PERSON] , після стравлювання повітря із внутрішньобудинкової мережі ЦО не закрила повністю кран на стояку централізованого опалення. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, визначення матеріального збитку завданого власнику житлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] і висновку про вартість майна від 14.01.2025, який він містить, розмір завданої матеріальної шкоди позивачу як власнику квартири кв. [ADDRESS] , внаслідок залиття становить 29460 грн. Обставини щодо завдання матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття його квартири відповідачем підтверджуються і показаннями свідків. Так свідок [PERSON] повідомив, що є слюсарем-сантехніком КП «Житлокомунсервіс», і, він, як і ще інші працівники комунального підприємства, прибув на місце події на заявку власника квартири [ADDRESS] . Зазначив, що ця подія мала місце в кінці місяця жовтня 2024 року. Як повідомив [PERSON] він був безпосереднім свідком затоплення квартири позивача по справі, а причиною такого залиття стало не закриття крана на батереї у власника квартири [ADDRESS] цього ж будинку. Як повідомив свідок [PERSON] , кран у квартирі [ADDRESS] , з якого просочувалася вода до квартир, що були на нижчих поверхах будинку, був у справному стані, і він його просто із застосуванням власної фізичної сили перекрив. Після закриття ним такого крана вода перестала витікати із системи ЦО, і таким чином усунуто причину витікання води. Також свідок вказав, що будучи слюсарем-сантехніком КП «Житлокомунсервіс» він не установив якихось неполадок у системі ЦО, сам кран, з якого витікала вода був у хорошому (справному) стані. Свідок [PERSON] також вказував, що прибув на місце події на заявку власника квартири [ADDRESS] , і власне він, побачивши, що зі стелі цієї квартири витікає вода, перекрив у підвалі будинку водопостачання та опалення для подальшого усунення затоплення та з`ясування його причин. Свідки [PERSON] та [PERSON] також вказали, що прибули до квартири позивача на її виклик і побачили затоплення квартири [ADDRESS] , джерелом якого була вода з квартири [ADDRESS] , що на п`ятому поверсі цього будинку. Свідок [PERSON] повідомив, що його квартиру [ADDRESS] затопила сусідка поверхом вище, завдавши матеріальні збитки, які відшкодувати добровільно відмовилася. Свідок [PERSON] по своїй суті підтвердив показання решти свідків та фактичні обставини, які викладені в акті залиття. Додатково акцентував увагу на тому, що будь-які несправності у системі ЦО даного будинку відсутні, як такої несправності, що призвела до затоплення ряду квартир також не було, так як причиною є не повне закриття крана на стояку ЦО у квартирі [ADDRESS] . Повідомив, що акт залиття складений був не у дату події, зокрема, і через необхідність виявлення візуальних ознак пошкоджень, які могли, і проявилися вже пізніше. Також судом встановлено, що комунальне підприємство «Житлокомунсервіс» Ізяславської міської ради, яке створено шляхом реорганізації (злиття) КП «Комуненерго» Ізяславської міської ради, КП «Житлосервіс» Ізяславської міської ради є правонаступником усіх прав та обов`язків комунального підприємства «Комуненерго» Ізяславської міської ради (код ЄДРПОУ 34739489) та комунального підприємства «Житлосервіс» Ізяславської міської ради (код ЄДРПОУ 34739473). Разом з цим, на підставі Рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради № 96 від 01.08.2012 «Про визначення виконавців житлово- комунальних послуг у житловому фонді» КП «Житлосервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг: -з управління житловими будинками комунального житлового фонду; -з утримання та ремонту житлових будинків комунального житлового фонду, утримання прибудинкових територій. Перелік послуг\~з утримання\~будинків,\~споруд та\~прибудинкових територій\~затверджено Рішенням\~виконавчого комітету\~Ізяславської міської\~ради від\~16.06.2010\~№63\~(з\~доповненням,\~внесеним рішенням\~від 22.12.2010 року № 133). Як вбачається\~з матеріалів\~справи КП\~«Житлокомунсервіс» продовжує\~надавати послуги\~з утримання\~будинків,\~споруд та\~прибудинкових територій\~для [ADDRESS] до\~набрання чинності\~договорами про\~надання послуг управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилам визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Судом враховано, що 17.11.2009 року між КП «Житлосервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій №2424 (особовий рахунок № [NUMBER] , кв [ADDRESS] ). Згідно матеріалів справи [PERSON] , як новий власник кв. [ADDRESS] , до КП «Житлокомунсервіс» для укладення Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не зверталась. 26.06.2014 року між КП «Житлосервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №3851 (особовий рахунок № [NUMBER] , кв. [ADDRESS] ). Відповідно до технічних умов на встановлення особистого опалення квартири від 01.08.2005 №73, виданих Будинкоуправлінням №3 Шепетівської квартирно-експлуатаційної частини району, до необхідних заходів при виконанні монтажних робіт системи опалення входить «закольцовка системи опалення, яка проходить через квартиру, ізоляція труб стояків». Технічними умовами не передбачено іншого способу переобладнання ніж закольцовка системи централізованого опалення у кв. [ADDRESS] . Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України (по тексту рішення ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статті 319 ЦК України (ч. ч. 1, 2, 4, 5) передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема витрати, пов`язані з майном, тягар його утримання та охорони. Також власник несе ризик випадкового знищення та пошкодження майна, він не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та інтересам громадян, інтересам суспільства. Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилами статті 1166 Цивільного кодексу України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Із положень п. п. 7, 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45), слідує, що власник квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. За правилами статті 1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. За змістом норми статті 1166\~ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди. У правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд констатує, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок відкриття крану на стояку централізованого опалення у квартирі відповідача з метою стравлювання повітря із внутрішньобудинкової мережі ЦО, який після стравлювання повітря не було закрито повністю, що підтверджується зібраними у справі доказами та показаннями свідків. Тим самим внаслідок цих подій позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 29460 грн. Посилання відповідача в особі його представника на неналежність як доказу акта про залиття, і як наслідок звіту про незалежну оцінку майна, визначення матеріального збитку і висновку про вартість майна від 14.01.2025, спростовуються допитаними в ході розгляду справи свідками та дослідженими доказами, зокрема, витребуваними на підставі клопотання представника відповідача. Вказаний акт в сукупності з показання свідків та іншими доказами є належним та допустимим доказом у справі. Встановлені судом обставини вказують про причинно-наслідковий зв`язок між затопленням квартири [ADDRESS] та витоком води з квартири [ADDRESS] , що знаходиться трьома поверхами вище над квартирою позивача, і, є очевидним, про що і вказано в акті про залиття, що трапилася внаслідок відкриття крану на стояку централізованого опалення у квартирі відповідача, який після відкриття (стравлювання повітря) не було закрито повністю. По своїй суті дана обставина і не заперечувалася відповідачем в ході судового розгляду. Відтак відповідач не спростував відсутність своєї вини у затоплення квартири позивача, внаслідок чого було пошкоджено її майно. Відповідачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що шкоду заподіяно позивачу не з вини відповідача. Суд також і враховує правову позицію, яку висловив Верховний Суд у постанові від 03.10.2018 у справі №344/3303/16-ц, де із поміж іншого звернено увагу, що обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири. Покликання представника відповідача на неналежне обслуговування та розміщення внутрішньо-будинкових систем виконавцем (управителем), суд відхиляє, так як це об`єктивно спростовується відповідними актом огляду жилого будинку, паспортами готовності до роботи в опалювальний період 2022-2023, 2023-2024, 2024-2025 р.р., відповідними нарядами-завданнями по обстеженню теплових мереж будинку по [ADDRESS] (а.с. 128-139). Також суд вказує і на те, що надання відповідачу дозволу на встановлення індивідуального опалення не виключає його обов`язку використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання, вживати заходів по усуненню несправностей власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Суд констатує, що так як технічними умовами не передбачено іншого способу переобладнання як закольцовка системи централізованого опалення у кв. [ADDRESS] , то подані заяви (вже після залиття квартири позивача) до комунального підприємства щодо демонтажу крану на стояку централізованого опалення в квартирі відповідача, не виключають вину [PERSON] . Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири підлягають задоволенню повністю. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1211 грн. 20 коп. Витрати на проведення позивачем експертної оцінки у розмірі 4000 грн. 00 коп. підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера №39 від 27.01.2025 також підлягають стягненню з відповідача. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Частиною 4 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом враховано, що 10.03.2025 між позивачем та адвокатом Каруном В.П. укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п. 1.4 якого гонорар адвоката за надану правову допомогу складає фіксований розмір 4500 грн. Факт надання позивачу правничої допомоги підтверджується як детальним описом робіт (наданих послуг) від 13.03.2025, актом приймання виконаних робіт від 13.03.2025, так і квитанцією про оплату послуг в сумі 4500 грн. від 10.03.2025. Зважаючи на викладене вище, аналізуючи заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесла позивач у даній справі на дотримання вимог співмірності, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн, оскільки вважає, що такий розмір об`єктивно відповідає вимогам співмірності. Тим самим загальний розмір судових витрати, які понесла позивач складає 9711 (дев`ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 20 копійок і підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved