Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] . В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що у позивача з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON] , яка на даний час проживає разом з позивачем. Відповідач не погодившись з позовними вимогами, 08 липня 2025 року надав відзив, в якому зазначив, що наразі, матеріальне становище відповідача значно змінилося, адже на його утриманні перебуває також його матір пенсійного віку та ще одна дитина. [INFO] у відповідача та [PERSON] народилася донька [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач та [PERSON] (матір другої дитини відповідача) на момент народження дитини та по сьогоднішній день не перебувають у зареєстрованому шлюбі батько дитини був записаний за ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. Також зазначена обставина не спростовує обов`язку відповідача піклуватися та утримувати його неповнолітню дитину. Проте у випадку стягнення аліментів у розмірі 1/4 на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , відповідач не матиме можливості сплачувати аліменти та утримувати його другу доньку - [PERSON] , а відповідно буде порушений принцип справедливості по відношенню до його другої дитини - [PERSON] . Відповідач також зазначає, що його матір є пенсіонером за віком та перебуває на утриманні Відповідача, оскільки має проблеми зі здоров`ям та не в змозі самостійно забезпечити свої потреби. Враховуючи, що відповідач не має братів та сестер, а батько відповідача помер, відповідач є єдиною особою, яка в силу ст. 202 Сімейного кодексу України, несе обов`язок утримання батьків похилого віку, тобто своєї матері. Відповідач просив зменшити розмір стягнення аліментів з частини з усіх його доходів, до 1/6 частини. 09 липня 2025 від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких зазначено, що внесення до актового запису відомостей про батька за вказівкою матері не є доказом біологічного батьківства, а лише формальним записом, зробленим без волевиявлення чоловіка і без встановлення батьківства у законному порядку. Крім того, відповідач не надав до суду докази проблеми матері зі здоров`ям, також не надав докази того, що саме він утримає свою матір. Саме надане пенсійне посвідчення матері не підтверджує того факту, що відповідач дійсно здійснює утримання матері, надає їй фінансову допомогу. 14 липня 2025 року та 18 вересня 2025 року від відповідача надходили додаткові пояснення по справі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 травня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.10). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та позивача. (а.с.11). \~ \~ \~ \~До суду 27 травня 2025 року надійшла інформація про відсутність інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача та позивача. (а.с.11). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, визначено недоліки та надано строк на їх оскарження. (а.с.12-13). \~ \~ \~ \~04 червня 2025 року від представника позивача надійшла заява, якою усунуто недоліки визначені ухвалою суду. (а.с.15) Ухвалою судді від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. (а.с.19-20). Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача просила зменшити частку стягнення аліментів з на 1/6 з усіх видів доходу. Фактичні обставини встановленні судом Судом встановлено, що позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 листопада 2016 року. (а.с.8). У сторін [PERSON] та [PERSON] , народилась дитина [PERSON] , [INFO] . (а.с.9). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . (а.с.7,18). В матеріалах справи також наявні підтвердження того, що у відповідача є друга дитина [PERSON] , [INFO] , вказане підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 липня 2025 року. Також судом встановлено, що в провадженні судді Соборного районного суду міста Дніпра перебуває справа №201/11042/25 стосовно стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] . Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181\~СК України\~обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною 3 ст. 181\~СК України визначено, що\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 183 СК України, а також майновий стан позивача, яка самостійно виховує доньку, а також судом враховується, що з відповідача фактично стягуються аліменти на двох дітей, тому суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати позивачу щомісячно аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 26 травня 2025 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial