Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

23.07.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Кам`янського надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), позовна заява подана через підсистему «Електронний суд» в якій позивач просить суд: - стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором позики №1253926 в розмірі 13 381,60 грн, з яких: 4 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 381,60 грн - сума заборгованості за відсотками. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Позовна заява подана через систему «Електронний суд» представником Гедзь Ольгою Віталіївною, який діє на підставі довіреності від 12.12.2024. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.02.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1253926, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. 26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1253926 від 27.02.2021 року. 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1253926 від 27.02.2021. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк і просить стягнути. Ухвалою суду від 30.07.2025 відкрито провадження у справі та витребувано докази, а також визнано справу малозначною, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 11.08.2025 на адресу суду надійшли витребуванні документи. 13.08.2025 до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у його відсутність. На офіційну адресу відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулася до суду 08.08.2025 з відміткою «вручено особисто». 04.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заява з клопотання про поновлення строку на подання відзиву та клопотанням про витребування доказів. Головуючий у справі в період з 25.08.2025 по 19.09.2025 (п`ятниця) не здійснював правосуддя. Ухвалою суду від 24.09.2025 відповідачу поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято його до розгляду. Клопотання відповідача про витребування доказів залишено без задоволення. Відповідно до відзиву відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що договір позики укладено в електронній формі без дотримання вимог законодавства. Крім того, у додатках до позовної заяви відсутні документи, що підтверджують статус позивача як банківської установи; натомість надано лише документи, які свідчать про надання послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, тоді як повернення коштів фінансова установа вимагає на власний рахунок. Також не надано первинних бухгалтерських документів (квитанцій, повідомлень, платіжних доручень тощо), які підтверджували б факт видачі чи перерахування кредитних коштів. У зв`язку з цим відповідач вважає заборгованість спірною та надуманою. Надалі у відзиві наведено витяги з текстів судових рішень на підтвердження зазначених доводів. 11.09.2025 через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, згідно якого представник зазначає, що договір позики укладено належним чином, що відповідає вимогам Закону України «Про електронний цифровий підпис». Верховний Суд неодноразово визнавав правомірність таких способів укладення договорів. Перерахування коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується матеріалами справи. Відповідач не надав жодних доказів того, що його персональні дані були використані без відома, не звертався до правоохоронних органів та не оскаржував укладений договір. Обов`язок доведення заперечень проти позову покладається на відповідача (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), однак він цього не зробив. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.02.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та [PERSON] укладено Договір позики №1253926 за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 000 грн строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису tRq8TYolze, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]. Згідно із п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 3 Договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення за залишок Позики. Відповідно до графіка повернення позики, прописаного у кредитному договорі встановлено, дата надання кредиту 27.02.2021, дата повернення 29.03.2021, знижена процентна ставка 0,01 %, процента ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, орієнтовна реальна процентна ставка 3,65%, орієнтовна загальна вартість позики 4012,00 грн. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перебувають у загальному доступі та опубліковані на сайті www.mycredit.ua. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладений договір №1253926 від 27.02.2021 ідентифікований Товариством. Одноразовий ідентифікатор tRq8TYolze. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 27.02.2021 о 12:36, адреса електронної пошти на яку було відправлено ідентифікатор [INFO]. Відповідно до платіжної інструкції/операція № ad31942b-5cc5-4405-9958-d7eff80a2b2b від 27.02.2021 року, ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на рахунок [NUMBER] , перераховано кошти у сумі 4000 гривень. Згідно довідки наданої ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 30.04.2025 підтверджено, що на рахунок [NUMBER] , перераховано кошти у сумі 4000 гривень, номер платежу № ad31942b-5cc5-4405-9958-d7eff80a2b2b, отримувач [PERSON] . Відповідно до повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 11.08.2025, на ім`я [PERSON] імітовано карту № [NUMBER] , і у відповідності до довідки про рух коштів встановлено, що на дану картку 27.02.2021 о 12:37 год. були зараховані грошові кошти в сумі 4 000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором позики № 1253926 від 27.02.2021 за період з 27.02.2021 по 28.05.2025 встановлено, що відповідач має заборгованість у сумі 13381,6 грн, яка складається з 4 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 9 381,60 грн заборгованість за несплаченими процентами. 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2610, згідно якого первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, в тому числі і за договором позики №1253926 від 27.02.2021, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Вказане підтверджується актами прийому-передачі реєстру заборгованостей та реєстром прав вимог № 2. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФМ з додатками (актами прийому-передачі), згідно якого первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, в тому числі і за договором позики №1253926 від 27.02.2021, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти . Вказане підтверджується реєстром заборгованості. Пунктом 5.2. зазначених Договорів факторингу визначено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. До договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 додано реєстр прав вимог, згідно якого вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до [PERSON] за договором позики №1253926 від 27.02.2021 у сумі 13393,60 грн (4000,00 грн заборгованість за тілом, 9393,60 грн заборгованість за процентами, кількість днів за якими нараховані відсотки 183). До договору факторингу № 030423-ФМ від 03.04.2023 додано реєстр прав вимог, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступає ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до [PERSON] за договором позики №1253926 від 27.02.2021 у сумі 13 393,60 грн (4000,00 грн заборгованість за тілом, 9393,60 грн заборгованість за процентами). Відповідно до статей 205, 207 ЦК Україна, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору . Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Посилання відповідача на неукладення договору позики є безпідставними та суперечать матеріалам справи. Договір позики №1253926 було підписано (акцептовано оферту) самим Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (tRq8TYolze), що засвідчує ознайомлення з умовами оферти, повну та безумовну згоду з ними, а також свідоме прийняття пропозиції укласти договір. Використання одноразового ідентифікатора підтверджує його волю на укладення договору та прирівнюється до особистого підпису. Відтак між сторонами були погоджені істотні умови договору - розмір кредиту, валюта, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність дійсного волевиявлення Відповідача на укладення договору. Як зазначив представник позивача, та це не спростовано відповідачем використання одноразового ідентифікатора - є не можливим без проходження відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення позичальником входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, що у свою чергу кореспондується з висновками, які викладені у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 (справа№732/670/19). Таким чином твердження відповідача, що даний договір був укладений в електронній формі без дотримання чинного законодавства свого підтвердження не знайшло. Оскільки, всі кошти за вказаним договором надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, то всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. (п.5 розділу VII зазначеної вище Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014р. вказано, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань). Таким чином, матеріали цивільної справи підтверджують факт перерахування коштів на користь відповідача. Посилання відповідача на відсутність доказів зарахування коштів на його картковий рахунок є безпідставними, оскільки банк-емітент картки, відкритої на ім`я відповідача, повідомив про надходження коштів у розмірі 4000 грн. Відповідач як власник рахунку має повний доступ до нього та мав/має можливість надати суду виписку з цього рахунку на підтвердження відсутності зарахування коштів від кредитора, проте цього не зробив. Навпаки, надана банком інформація спростовує доводи відповідача. Щодо непогодження з нарахованими відсотка суд зазначає таке, що 27.02.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем укладено Договір позики №1253926 за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована), в перерахунку на кошти 1,99 % від суми кредиту становить 79,60 грн. Відповідно до п. 4.2 договору позики № 1253926 від 27.02.2021 встановлено, Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» затверджених Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Протокол № 11/02/2021 від 11.02.2021, встановлено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Суд дослідивши розрахунок суми заборгованості [PERSON] за Договором пози № 1253926 від 27.02.2021 встанови, що проценти за користування відсотків нараховувались за період з 27.02.2021 по 25.06.2021, що включає в себе період кредитування та період передбачений п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Після відступлення права вимоги за даним договором проценти не нараховувалися. Відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували чи ставили під сумнів правильність нарахованої заборгованості. Щодо неправомірності права вимоги іншого кредитора, який не надавав позики, суд зазначає таке. На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. До договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 додано реєстр прав вимог, згідно якого вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до [PERSON] за договором позики №1253926 від 27.02.2021 у сумі 13393,60 грн (4000,00 грн заборгованість за тілом, 9393,60 грн заборгованість за процентами, кількість днів за якими нараховані відсотки 183). До договору факторингу № 030423-ФМ від 03.04.2023 додано реєстр прав вимог, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступає ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до [PERSON] за договором позики №1253926 від 27.02.2021 у сумі 13393,60 грн (4000,00 грн заборгованість за тілом, 9393,60 грн заборгованість за процентами). Обидва договори факторингу та реєстри прав вимог містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеному між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] та суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, за такого є належними та допустимими доказами. Матеріалами справи підтверджується, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №1253926 від 27.02.2021. Щодо посилань відповідача на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду України у справах, що стосувалися кредитних правовідносин за договорами, укладеними ПАТ «ПриватБанк» з фізичними особами, слід зазначити, що вони є помилковими. Зміст правовідносин та характер прав і обов`язків сторін у зазначених справах істотно відрізняється від правовідносин у даній справі. Так, у випадку з ПАТ «ПриватБанк» договори укладалися у паперовій формі, і позичальнику надавалися правила у письмовому вигляді, що унеможливило встановлення судом конкретної редакції правил, з якою позичальник був ознайомлений. Натомість у даній справі договір укладено в електронній формі шляхом акцепту оферти одноразовим ідентифікатором, при цьому відповідач мав реальну можливість ознайомитися з правилами як безпосередньо на веб-сайті за посиланням у договорі, так і в інформаційно-телекомунікаційній системі Позикодавця до моменту акцепту оферти, яка також містила відповідні правила. Суд погоджується з доводами позивача, що у даній справі відповідач, заперечуючи факт отримання коштів та укладення договору, фактично застосував концепцію так званого «негативного доказу» (постанова Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 2-879/13). При цьому належних і допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень відповідачем не надано, хоча він має безперешкодний та повний доступ як до власних банківських даних, так і до інформаційно-телекомунікаційної системи Позикодавця (зокрема, для підтвердження чи спростування факту ознайомлення з офертою). Сторона не може будувати власну правову позицію виключно на твердженні про те, що вона вважає свою позицію доведеною доти, доки інша сторона її не спростує, оскільки за такого підходу нівелюється сама концепція змагальності сторін. Таким чином, відповідач, висуваючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів на їх підтвердження, не вправі перекладати на Позивача обов`язок доведення таких обставин. Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач доказів погашення заборгованості не надав, факт невиконання ним кредитних зобов`язань за договором підтверджується матеріалами справи, позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову до суду у сумі 2422,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №579935506.1 від 27.05.2025. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2422,40 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3500 грн, суд виходить із такого. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: Договір № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024; акт прийому передачі наданої правничої допомоги зва Договором про надання правничої допомоги 01011/24; витяг з акту №12-ІІ від 30.04.2025 прийняття передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги 01011/24; акт прийняття передачі справ на надання правничої допомоги; платіжна інструкція кредитового переказу коштів; Ордер № 1149961 серія АХ від 01.11.1014. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, вказаними документами підтверджується, що дійсно позивачем були понесені витрата на правничу допомогу. Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн за рахунок відповідача. Інших витрат сторонами не заявлено.

Outcome: approved