Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", в якому представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №100472475 від 24.12.2021 в розмірі 23190 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №100472475, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало кредитні кошти в сумі 6000 грн. 00 коп. шляхом їх переказу на картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 6 договору позики. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу №16072024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а останній приймає права вимоги до боржника. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 до договору факторингу №16072024 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №100472475 від 24 грудня 2021 року, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23190 грн. 00 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 16050 грн. 00 коп. заборгованість за процентами та 1140 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією. Відповідач умови договору про споживчий кредит не виконала та не повернула кредитні кошти і проценти за користування кредитом. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором. Ухвалою суду від 10.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 06.05.2025 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просила відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення відповідач обґрунтувала тим, що у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту відсутня інформація, на який картковий рахунок переказано кредитні кошти, тобто у матеріалах справи відсутні докази зарахування кредитних коштів та списання коштів з позичкового рахунку. Також відсутня інформація про проведення фінансової операції уповноваженим банком. Також відповідач зазначила, що у матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, а відомості про щоденні нарахування і погашення не містять ознак фінансового документу через відсутність обов`язкових реквізитів. Також відповідач зазначила, що з додатків до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 не вбачається, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за їх користування була сплачена, а яка ні в межах строку кредитування. 09.05.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, згідно з якою просила задовольнити позов у повному обсязі, зазначила, що позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024). Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог, а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Представник позивача зазначила, що позивачем було надано до суду всі наявні документи за Кредитним договором, які були передані Первісним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору Факторингу. Ухвалою суду від 20.05.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати інформацію: щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний\~номер:\~ [NUMBER] ) карткового рахунку, відкритого у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", станом на 24.12.2021; щодо наявності у [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] ; щодо надходження на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] 24.12.2021 грошових коштів у розмірі 6000 грн. 00 коп. 25.08.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у відповіді на відзив просила провести розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач також у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, інших заяв або клопотань до суду не подавалося. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 24 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100472475, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало кредитні кошти в сумі 6000 грн. 00 коп. шляхом їх переказу на картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 6 договору позики. Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Кредитного договору сторони визначили, що розмір наданого кредиту 6 000 грн., проценти за користування кредитом: 2250,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за кредитом\~5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту становить 1140,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Кредит надається строком на 15 днів з 24 грудня 2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 08.01.2022. Відповідно до пункту 2.4.1 Договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. У п. 2.3.1.2 Договору сторони погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролангацій. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних базових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. Відповідно до п.4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених\~ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника зі сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. За п. 6.4. договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Згідно з п. 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надавши відповідачу грошові кошти в обумовленому Договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника. [PERSON] кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повертала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 23190 грн 00 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 16050 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками, 1140 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією, що відповідачкою не було спростовано. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~повернення грошових коштів у розмірі та на умовах , визначених договором. Щодо доводів відповідача про недоведеність укладання кредитного договору між ТОВ "Мілоан" та нею, то суд їх відхиляє, оскільки вони суперечать матеріалам справи. Так, для укладення цього договору відповідач ідентифікувалася в системі, зазначила свої персональні дані, зокрема, номер картки платника податків, зареєстроване місце проживання, електронну адресу, номер мобільного телефону. З кредитного договору вбачається, що він підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором U25119, який був направлений відповідачу на її мобільний номер [NUMBER] , який вказувався нею при реєстрації на сайті що відповідає вимогам статті12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання відповідачем кредитного договору, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. При укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов і ТОВ «Мілоан» вказаний договір був виконаний шляхом перерахування кредитних коштів [PERSON] . За приписами статті204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею204 ЦК України. Доводи відповідача, що у матеріалах справи відсутній факт виконання умов договору первісним кредитором не заслуговують на увагу. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Кредитним договором перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №37063405 від 24.12.2021. Факт наявності у [PERSON] карткового рахунку, відкритого у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № [NUMBER] та надходження на нього грошових коштів у розмірі 6000 грн. 00 коп. підтверджується інформацією, наданою на виконання ухвали суду. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а останній приймає права вимоги до боржника. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 до договору факторингу №16072024 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №37063405 від 24.12.2021, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23190 грн. 00 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 16050 грн. 00 коп. заборгованість за процентами та 1140 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією. Тобто, договір є результатом домовленості сторін і відповідають загальним засадам цивільного законодавства, встановленим\~ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Згідно з ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищевикладене, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №37063405 від 24.12.2021 у заявленому позивачем розмірі. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Надана копія Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Мілоан» до Фактора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Акт прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу також підписаний сторонами. У акті прийому-передачі зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді, наданий на флеш-носії. Пункт 3 акту містить інформацію про те, що реєстр боржників переданий повністю відповідно до умов договору факторингу, зауважень у сторін немає. Відсутність підписів у витязі з реєстру боржників, сформованого представником позивача з електронного реєстру боржників, не спростовує передачу прав вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», зокрема і до [PERSON] . Суд вважає, що копія договору факторингу акту прийому-передачі та витягу з реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №37063405 від 24.12.2021, укладеному між відповідачем та ТОВ «Мілоан». Доводи відповідача, що у матеріалах справи немає оригіналів бухгалтерських документів про видачу кредиту є безпідставними. Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Згідно з пунктом 3 статті 13 Закону продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку. Зважаючи на викладене, суд, проаналізувавши надані сторонами докази, повно та всебічно встановивши обставини справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати за сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved