Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14130-04/2024, укладеним 08.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та [PERSON] . Відповідно до договору відповідачу надано кредит у розмірі 5 000 грн строком на 120 днів. 19.09.2024 між\~ТОВ «ФК «ЄАПВ»\~та ТОВ «Аванс кредит» було укладено Договір факторингу № 19092024. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19092024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до\~\~відповідача по вказаному кредитному договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Проте, \~ [PERSON] не виконав своїх зобов`язань та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені договором. Враховуючи викладене, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № 14130-04/2024, укладеним 08.04.2024 у розмірі 15850 грн, яка складається з 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10850 грн сума заборгованості за відсотками, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн та понесені судові витрати у розмірі 1514 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений шляхом надіслання судової повістки, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.04.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14130-04/2024, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит на суму 5000 гривень строком на 120 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % в день, що підтверджується копією кредитного договору № 14130-04/2024. 19.09.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19092024. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 19092024, укладеним 19.09.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 15850 грн : 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10850 грн. Згідно розрахунку заборгованості станом на 19.09.2024 заборгованість за кредитним договором становить 15850 грн, яка складається з 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10850 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Разом з тим, на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів у розмірі 1514 грн. Проте, до матеріалів справи не додано доказів на підтвердження факту понесення позивачем вказаних витрат (квитанцій про оплату), не надано належного обґрунтування та конкретизації, у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для стягнення з позивача цих сум. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved