Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, просив суд встановити йому додатковий строк три місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 25 грудня 1995 року Кіровоградською міською радою народних депутатів № 15763 належить 1/2 частка квартири під [ADDRESS] . 1/2 частка зазначеної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 27 лютого 2014 року Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 2, зареєстрованого в реєстрі № 5-77. 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. був посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі № 762 відповідно до якого [PERSON] усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складення цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. [PERSON] являється рідним братом позивача та з 26 лютого 2022 року перебуває на військовій службі у Збройних Силах України. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру під [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1222-1223, 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом та водночас спадкоємцем першої черги за законом. В липні 2025 року він звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу на консультацію з питання майбутнього оформлення спадщини після смерті матері. Після вивчення документів приватний нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 97/02-31 від 23 липня 2025 року, в якій зазначила, що у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] після смерті [PERSON] , не можливо видати свідоцтво про право на спадщину. Вказано, що позивач не зміг звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини після мами через ту обставину, що на час смерті мами та на протязі шести місяців з дня її смерті він проживав в селі Курилівка Куп`янського району Харківської області. Розраховував, що до закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто до 16 квітня 2022 року він особисто з`явиться до нотаріуса в місті Кропивницькому і подасть заяву про прийняття спадщини, але не зміг це зробити по незалежним від нього непереборним обставинам. 24 лютого 2022 року розпочалось повномасштабне вторгнення Росії в Україну. 27 лютого 2022 року село Курилівка Куп`янського району Харківської області було окуповано. Окупація продовжувалась до 27 вересня 2022 року, що підтверджується наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року, яким був визначений перелік тимчасово окупованих територій Російською Федерацією. Після деокупації села Курилівка він\~ приїхав до міста Кропивницького та 21 жовтня 2022 року був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, але це було вже більше ніж через шість місяців після закінчення шестимісячного строку визначеного законодавством України для прийняття спадщини. Таким чином, перешкодили йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері збройна агресія Росії проти України та окупація населеного пункту, в якому він на той час проживав. Ухвалою судді від 02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник позивача, адвокат Звіздун А.М. у підготовче засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у підготовче засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.\~ Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2021 року відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3254. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 25 грудня 1995 року Кіровоградською міською радою народних депутатів № 15763 належить 1/2 частка квартири під [ADDRESS] . Ще 1/2 частка зазначеної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 лютого 2014 року Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 2, зареєстрованого в реєстрі № 5-77. Позивач, [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] є братом позивача. 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. був посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі № 762, відповідно до якого [PERSON] усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складення цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе інше моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй, і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. Відповідно до ст. 1222-1223, 1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем за заповітом та водночас спадкоємцем першої черги за законом. В липні 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу на консультацію з питання майбутнього оформлення спадщини після смерті матері. Після вивчення документів приватний нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 97/02-31 від 23 липня 2025 року, в якій зазначила, що у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] після смерті [PERSON] , не можливо видати свідоцтво про право на спадщину. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З огляду на встановлені обставини, причини пропуску\~ позивачем строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті\~ матері є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними труднощами\~ для вчинення цих дій. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] і пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, та вважає, що йому слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном в три місяці.

Outcome: approved