Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

08 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, площею 2,8355 га, кадастровий номер 0725587600:07:001:0035, земельну ділянку, площею 0,3903 га, кадастровий номер 0725587600:07:001:0036, земельну ділянку, площею 0,3161 га, кадастровий номер 0725587600:07:001:0037, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Турійської селищної ради (колишня Туличівська сільська рада) Ковельського району Волинської області. За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складав. Спадкоємці першої черги за законом після смерті останнього відсутні. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті брата, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, 29 вересня 2025 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 67). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 17 вересня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 42). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200\~ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а. с.11) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшли земельні ділянки площею 2,8355 га, кадастровий номер 0725587600:07:001:0035, площею 0,3903 га, кадастровий номер 0725587600:07:001:0036, та площею 0,3161 га, кадастровий номер 0725587600:07:001:0037, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Турійської селищної ради (колишня Туличівська сільська рада) Ковельського району Волинської області. Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON] підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а. с. 17) та витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а. с. 21-35). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 14, 15). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та постійно проживав один у селі Вербичне Ковельського району Волинської області (а. с. 12). Позивачка [PERSON] 16 січня 2025 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті брата (а. с. 46 на звороті). Заповіту за життя [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після його смерті не видавалося (а. с. 50 на звороті, 51-52). Спадкоємці першої черги за законом та ті, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивачка [PERSON] , як рідна сестра спадкодавця, є єдиним спадкоємцем другої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] . Постановою від 04 вересня 2025 року приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 16). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 9/2025 до майна померлого [PERSON] (а. с. 46-66), з яких також видно, що ніхто, окрім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса не звертався. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті брата [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідача в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270,\~1273\~ЦК України та

Outcome: approved