Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 08 березня 2023 року між нею та відповідачем Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №240. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . В грудні 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На прохання відповідача, в березні 2023 року вони повторно зареєструвала шлюб, для вирішення питання розподілу майна, яке було придбано у шлюбі. Неповнолітній син сторін є інвалідом з дитинства, так як хворіє аутизмом та потребує постійного догляду. В лютому 2024 року відповідач, на підставі документів їх спільної дитини інваліда виїхав до Німеччини, де проживає з іншою жінкою. Вказані обставини призвели до розпаду сім?ї. Вона не має бажання та наміру на поновлення спільного життя з відповідачем. Позивачка та відповідач в судове засідання не з?явилися; про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; подали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивачка на задоволенні заяви наполягала; відповідач проти задоволення заяви не заперечував. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 березня 2023 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства; шлюб носить формальний характер; примирення між сторонами неможливе. Так, згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому, їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved