Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Зміст позовних вимог позивача. [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ободівської сільської ради, в якому просить визнати укладеним договір оренди земельної ділянки загальною площею 10,2127 га, з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237, для іншого сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами [ADDRESS] , строком на 25 років, розмір орендної плати 12 % від нормативної грошової оцінки, що складає 42549,84 грн, з розташованими на ній будівлями, що на праві приватної власності належать позивачу, виклавши відповідний текст договору в прохальній частині позовної заяви. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що йому належить на праві приватної власності виробничі будівлі майновий комплекс виробничих будівель (будівлі млину, прибудови, склади, сараї, пилорами, підвал, тамбур, вхідний майданчик, підвал), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1926460705241, право власності зареєстровано 26.09.2019р. Зазначені будівлі розташовані за адресою: [ADDRESS] , які позивач набув у власність та зареєстрував за собою право на них в порядку, передбаченому законодавством та згідно з викопіюванням з карти-плану Ободівської сільської ради в межах села Ободівка, знаходяться на земельній ділянці комунальної власності площею 10,2127га, з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбала особа. Отже, до позивача переходить автоматично і право користування земельною ділянкою на якій розташована будівля, у зв`язку з її придбанням. Рішення Ободівської сільської ради, щодо надання в користування чи у власність земельної ділянки площею 10,2127га з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 позивачу, не приймалося, договір оренди не укладався та орендна плата за користування вказаною ділянкою до місцевого бюджету не сплачувалася, хоча і використовується позивачем у своїй господарській діяльності. Позивач отримав лист від 28.05.2024 де серед іншого було зазначено те, що з метою недопущення втрат місцевого бюджету внаслідок несплати орендної плати за користування земельною ділянкою Ободівською сільською радою було проведено розрахунок розміру орендної плати, яка мала бути сплачена до місцевого бюджету за користування земельною ділянкою площею 10,2127га з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237, на якій розташовані виробничі будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1926460705241, будівлі млину, прибудови, склади, сараї, пилорами, підвал, тамбур, вхідний майданчик, підвал, право власності, на які належать [PERSON] з 26.09.2019). За період з 30.11.2023 по 30.04.2024 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 площею 10,2127га по [ADDRESS] [PERSON] до місцевого бюджету мало бути сплачено 17668,23 грн орендної плати. На виконання цього листа позивачем було сплачено орендну плату за користування даною земельною ділянкою. 16.06.2024 позивач звернувся до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області з заявою про укладення договору оренди земельної ділянки за межами [ADDRESS] з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237, площею 10,2127 га, цільове призначення для іншого сільськогосподарського призначення. \~Згідно наданої Ободівською сільською радою відповіді за вих. №67 від 23.09.2024 по зверненню гр. [PERSON] підготовлений проєкт рішення «Про розгляд заяви [PERSON] щодо передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки за межами [ADDRESS] » та відповідні аналітичні висновки до нього. Станом на даний час вказаний проєкт рішення не розглянутий на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою Ободівської сільської ради, висновків та рекомендацій по вказаному проєкту рішення комісією не складено, оскільки члени зазначеної постійної депутатської комісії з невідомих причин проведення засідання комісії ігнорують, в наслідок чого засідання вказаної комісії не проводяться вже протягом тривалого часу. Після розгляду та погодження зазначеною постійною комісією вищевказаний проєкт рішення буде винесений на розгляд засідання найближчої чергової сесії Ободівської сільської ради для прийняття рішення по суті. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу №НВ 9944566662024 від 24.07.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок , нормативна грошова оцінка вказаної ділянки становить 354581,98 грн. \~ \~ \~ Вважає, що на підставі\~викладеного, враховуючи єдність земельної ділянки та розташованих на ній будівель, споруд, відповідно до якого земельна ділянка слідує за нерухомим майном, враховуючи, що позивачем дотримано вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу для укладення договору оренди земельної ділянки, зокрема, своєчасно звернувся до відповідача із відповідною заявою, додав проєкт договору оренди, земельна ділянка фактично перебуває в користуванні позивача, за користування нею позивач сплачує орендну плату, то належним способом захисту є визнання\~укладеним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237, за межами [ADDRESS] , площею 10,2127 га, цільове призначення для іншого сільськогосподарського призначення, відповідного змісту між [PERSON] та Ободівською\~сільською радою Гайсинського району Вінницької області. В заяві про заперечення проти залучення до справи ТОВ «Агрофірма «Ободівська» в якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, від 22.01.2025 представник позивача зазначив, що метою участі останньої є контроль за процесом розгляду даної справи, оскільки ТОВ «Агрофірма «Ободівська» має на меті за допомогою рішень судів, рішень Міністерства юстиції України, рейдерським шляхом захопити майно, яке належить [PERSON] . Посилається на відсутність доказів знаходження нерухомого майна ТОВ «Агрофірма «Ободівська» на земельній ділянці за межами [ADDRESS] , площею 10,2127 га. Єдиним доказом такого знаходження є технічний паспорт на корівник 4-рядний площею 1571,2 м. кв., де має місце співпадіння адреси місця знаходження цієї будівлі корівника третьої особи із будівлею млина «А» позивача: [ADDRESS] , що є помилкою. Вказує, що [PERSON] належить комплекс будівель та споруд загальною площею 5495,2 кв. м., яке складається з будівлі млину та його складовими, складу та його складовим, будівлі пилорами та її складовими, відповідно права власності на будівлі, які зареєстровані за позивачем та третьою особою є різними об`єктами. Крім того, дані об`єкти (будівлі) були предметом розгляду в цивільній справі № 147/810/22, за результатами розгляду якої, Вінницький апеляційний суд відмовив у задоволенні позову ТОВ «Агрофірма Ободівська», а Верховний Суд залишив рішення апеляційної інстанції без змін, оскільки ТОВ «Агрофірма Ободівська» не має жодного відношення до майна, яке належить [PERSON] . Представник позивача звертає увагу, що предметом позову є визнання договору оренди земельної ділянки укладеним, водночас прив`язки до земельної ділянки, на яку претендує позивач, майно третьої особи не має. \~ \~ \~ \~ Обґрунтування позиції відповідача. 25.12.2024 від Ободівської сільської ради в особі сільського голови Ременюка К.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 16.06.2024 за вх. №606 [PERSON] звернувся до Ободівської сільської ради із заявою про укладення договору оренди земельної ділянки за межами [ADDRESS] , кадастровий номер 0524184200:01:001:0237, загальною площею 10,2127га для іншого сільськогосподарського призначення (01.13), як передбачено положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі». На підставі вказаної заяви, відділом земельних ресурсів, житлово-комунального господарства, комунальної власності, архітектури, будівництва та благоустрою Ободівської сільської ради підготовлений проект рішення «Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки за межами [ADDRESS] » та відповідні аналітичні висновки до нього. Відповідно до п. 4 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» та п.1 ст. 22 Регламенту Ободівської сільської ради 8 скликання (затвердженого рішенням 2 позачергової сесії Ободівської сільської ради 8 скликання № 11-2/2020) включення питання до проекту порядку денного та його винесенню на розгляд пленарного засідання Ради передує попередній розгляд цього проекту в постійних комісіях Ради, до сфери повноважень яких належать ці питання. Питання, які не були попередньо розглянуті відповідними постійними комісіями Ради, до порядку денного не включаються та не розглядаються на сесії. Станом на даний час вказаний проект рішення не розглянутий на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою Ободівської сільської ради, висновків та рекомендацій по вказаному проекту рішення комісією не складено, оскільки члени зазначеної постійної депутатської комісії звернення сільського голови Ременюка К.В. щодо необхідності проведення засідання комісії ігнорують, в наслідок чого засідання комісії не проводяться вже протягом тривалого часу. Враховуючи вищевикладене, після розгляду та погодження зазначеною постійною комісією вищевказаний проект рішення буде винесений на розгляд засідання найближчої чергової сесії Ободівської сільської ради для прийняття рішення по суті. З огляду на зазначене, Ободівська сільська рада не заперечує щодо визнання позову гр. [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки комунальної власності площею 10,2127га кадастровий номер 0524184200:01:001:0237 укладеним. \~ \~ \~ \~ Обґрунтування позиції третьої особи. 27.12.2024 Товариство обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» звернулося до суду з заявою про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Заява обґрунтована тим, що позивачем порушено питання визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, на якій фактично розташоване нерухоме майно, що належить та на яке проведено у встановленому законодавством порядку державну реєстрацію права власності за ТОВ «Агрофірма «Ободівська», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зокрема, будівля корівника 4-х рядного, а також інше нерухоме майно по цій вулиці з послідуючими літерами: 1-Б і т.д. ТОВ «Агрофірма «Ободівська» надсилала до Ободівської сільської ради лист з проханням утриматися від укладення жодних договірних відносин по вказаній земельній ділянці, оскільки заявлене позивачем право на нерухомість ґрунтується на підроблених документах, про що встановлено рішенням суду за результатом розгляду кримінального провадження щодо позивача. Верховний Суд у постанові від 13.09.2024 по справі №147/810/22 підтвердив законність набуття права власності ТОВ «Агрофірма «Ободівська» на будівлю корівника 4-х рядного за адресою: [ADDRESS] , а також окремо встановлено обставини, що за [PERSON] , з використанням останнім завідомо підроблених документів, зареєстровано право власності на нерухоме майно за аналогічною адресою. 03.02.2025 від представника третьої особи надійшло пояснення щодо позову, у якому третя особа заперечує проти задоволення позовних вимог через безпідставність заявленого позову позивачем. Вказує, що позивач, як на підставу неконкурентної передачі земельної ділянки в оренду, посилається на набуття ним права власності на будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] , а відтак просить застосувати норми ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України. Однак, зазначені вище норми статтей врегульовують відносини пов`язані з набуттям права власності на нерухоме майно, розташоване на відповідній земельній ділянці. [PERSON] не є набувачем права власності на нерухоме майно, що знаходиться за вищезазначеною адресою. Також зазначає, що наголошував та надав відповідні докази у заяві про вступ у справу третьої особи, про те, що у пункті 34 постанови Верховного Суду у справі №147/810/22 встановлено, що згідно з ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 липня 2023 року, яка набрала законної сили 25 липня 2023 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 26 вересня 2019 року [PERSON] звернувся із заявою до державного реєстратора КП «Агенство адміністративних послуг» Козловського М. С. про реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Надалі [PERSON] , діючи з прямим умислом, направленим на використання завідомо підроблених документів, достеменно знаючи, що державними органами влади не видавались документи, які свідчать те, що він є власником вищевказаного комплексу будівель та споруд, з метою оформлення на себе права власності на зазначене нерухоме майно, особисто надав державному реєстратору Козловському М. С. підроблені документи, а саме: довідку № 392, видану КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації у Вінницькій області» від 11 квітня 2014 року та технічний паспорт № [NUMBER] , виданий КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації у Вінницькій області». На підставі зазначених документів державним реєстратором Козловським М. С., якому не було відомо, що подані документи є підробленими, було здійснено державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказані дії [PERSON] кваліфіковані за частиною четвертою статті 358 КК використання завідомо підробленого документа. Цією ж ухвалою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за частиною четвертою статті 358 КК на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 12021025120000106 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 358 КК закрито. Вказує на встановлення у справі №147/810/22 обставини, що за [PERSON] з використанням останнім підроблених документів лише зареєстровано право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] , однак реєстрація права не є тотожним поняттям набуттю права, відповідно до норм ст 328 ЦК України. Витяг про державну реєстрацію прав на підставі підроблених документів позивач намагається вкотре використати ввівши в оману суд та відповідача. Жодною нормою законодавства не передбачено набуття права власності на нерухоме майно згідно підроблених документів, а відтак незаконність набуття права власності на нерухоме майно [PERSON] прямо випливає із закону та цю обставину вже встановлено судовими рішеннями, посилання на які вже зроблено вище. Таким чином, щодо позивача безпідставно застосовувати норми ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, а тому це є окремою підставою для відмови в задоволенні позову. Разом з тим, ТОВ Агрофірма Ободівська оформила та зареєструвала право на майно (будівлю) за аналогічною адресою ( [ADDRESS] ) на підставі, зокрема, рішення виконкому Ободівської сільської ради (додається), а позивач по даній справі, окрім підроблених документів (що встановлено судом), не може надати належних і допустимих доказів набуття права на майно. Посилається на неналежний спосіб захисту, який обрав позивач, оскільки питання укладення договору оренди земельної ділянки відносить до дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування, суд не має права перебирати на себе повноваження сільської ради та розпоряджатися земельними ділянками комунальної власності. Посилається на норми ЗК України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких земельні ділянки передаються в оренду на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування прийнятого на сесії відповідної ради, оскільки виключно на пленарних засіданнях відповідної ради вирішується питання регулювання земельних відносин. Вказує, що суд надаючи оцінку матеріалам справи позбавлений можливості здійснити повний аналіз обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді питання щодо передання в оренду земельної ділянки сільською радою вперше. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.12.2024 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~ 28.01.2025 ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області було залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» (ЄДРПОУ 33308866) та відкладено підготовче судове засідання на 19.02.2025. Ухвалою суду від 02.04.2025 закрито підготовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, звернув увагу суду на поведінку сторін в даних правовідносинах та визнання позову відповідачем. Зазначив, що позивач звернувся з пропозицією до Ободівської сільської ради про укладення договору оренди земельної ділянки. Ободівська сільська рада свої листом, яким було запропоновано позивачу сплатити орендну плату за використання земельної ділянки, фактично прийняла пропозицію укласти договір. [PERSON] оплатив орендну плату, тому правочин фактично відбувся, але не був підписаний, оскільки цьому заважає процедура, обставини якої викладені в позовній заяві. Оскільки договір оренди земельної ділянки підлягає обов`язковій державній реєстрації і підставою для реєстрації має бути відповідний правовстановлюючий документ, то позивач змушений звертатися до суду для визнання договору оренди укладеним, так як рішення суду, у випадку задоволення позову, буде таким правовстановлюючим документом та дасть можливість позивачу зареєструвати договір оренди в установленому законом порядку, який в подальшому буде виконуватися сторонами. В адміністративному порядку бездіяльність Ободівської сільської ради не оскаржувалася, оскільки наявна мовчазна згода відповідача щодо укладення договору оренди земельної ділянки. Просив суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві міститься заява відповідача, в якій просив судові засідання по зазначеній справі проводити без участі представника Ободівської сільської ради. Представник третьої особи в судовому засіданні наголосив, що в Тростянецькому районному суді Вінницької області наявний спір між ТОВ «Агрофірма «Ободівська» та [PERSON] про усунення перешкод в користування майном, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] і яке позивач зазначає, як підставу для укладення договору оренди земельної ділянки. Послався на доводи, викладені в заяві про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, та в поясненнях щодо позову. Звернув увагу суду на те, що запропонований позивачем проект договору не пройшов належну процедуру розгляду. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Стислий виклад обставин справи, встановлених судом. \~ \~ \~ \~30.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою (вхідний №515), в якій просив надати йому в користування на умовах оренди земельну ділянку комунальної власності, площею 10,2127 га, з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237, за межами [ADDRESS] , із зміною цільового призначення з 01.17 на 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, терміном на 25 років та орендною платою у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Заява обґрунтована тим, що йому на праві приватної власності належать виробничі будівлі (будівля млину, прибудов, склади, сараї, пилорами, тощо), право власності на які зареєстровано 26.09.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1926460705241, та які знаходяться за адресою: [ADDRESS] на вищевказаній земельній ділянці з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 (Т1 а.с.16,17). До заяви долучено проєкт договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 (Т1 а.с.18-23), який відповідає означеним в заяві істотним умовам договору оренди, витяг про нормативної грошової оцінки ділянки, графічні матеріали (викопіювання) із зазначенням місця розташування земельної ділянки та інформаційна довідка із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до витягу №НВ-9944566662024 від 25.07.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 становить 354581,98 грн. (Т1 а.с.24). З копії викопіювання частини кадастрової карти (графічного матеріалу), вбачається, що за межами с. Бережанка сформовано ряд земельних ділянок, одна з яких виокремлена шляхом штрихування (Т1 а.с.25). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №388298997 від 25.07.2024 позивач є одноосібним власником комплексу будівель та споруд виробничого призначення, загальною площею 3107,9 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано 26.09.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1926460705241 (Т1 а.с.26,27) 28.05.2024 Ободівська сільська рада звернулася із листом до позивач з пропозицією в місячний термін з дати отримання листа сплатити орендну плату в розмірі 17668,23 грн за використання земельної ділянки в період з 30.11.2023 по 30.04.2024 з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237, з цільовим призначенням: для іншого сільськогосподарського призначення, площею 10,2127 га, що розташована по [ADDRESS] , та на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта 1926460705241, що на праві власності належать позивачу (а.с.28-30). При цьому Ободівська сільська рада надала відповідний розрахунок орендної плати та повідомила [PERSON] про те, що, оскільки на вказаній земельній ділянці розміщені виробничі будівлі, які належать на праві власності [PERSON] , то до нього переходить право користування земельною ділянкою, на якій такі розташовані. І хоча рішення Ободівської сільської ради щодо надання [PERSON] в користування чи у власність земельної ділянки площею 10,2727 га з кадастровим номером 0524184200:01:002:0237 не приймалося, договір оренди не укладався, однак з метою недопущення втрат місцевого бюджету її слід сплатити. Відповідно до проєкту рішення Ободівської сільської ради «Про розгляд заяви [PERSON] щодо передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки за межами [ADDRESS] » (Т1 а.с.32) в оренду [PERSON] мала передаватися в оренду земельна ділянка загальною площею 10,2127 га, кадастровим номером 0524184200:01:001:0237, із зміною її цільового призначення без зміни основної категорії земель «землі сільськогосподарського призначення» із земель «земельні ділянки запасу» (код КВЦПЗ 01.17), в землі «для іншого сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗ 01.13); з орендною платою в розмірі 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 42549,84 грн в рік; без визначення терміну оренди. У відповіді Ободівської сільської ради від 23.09.2024 (а.с.31), зазначено, що відділом земельних ресурсів, житлово-комунального господарства, комунальної власності, архітектури, будівництва та благоустрою Ободівської сільської ради підготовлений проєкт рішення "Про розгляд заяви [PERSON] щодо передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки за межами\~ [ADDRESS] " та відповідні аналітичні висновки до нього. Однак даний проєкт рішення не розглянутий на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою Ободівської сільської ради, що передбачено відповідними нормами закону та актами органу місцевого самоврядування перед включення питання до порядку денного та його винесення на розгляд пленарного засідання ради. Члени зазначеної постійної депутатської комісії звернення сільського голови Ременюка К.В. щодо необхідності проведення засідання комісії ігнорують, в наслідок чого засідання комісії не проводяться вже протягом тривалого часу. В зв`язку з цим після розгляду та погодження зазначеною комісією обумовлений проєкт, рішення буде винесено на розгляд засідання найближчої чергової сесії Ободівської сільської ради. Постановою Верховного Суду від 13.09.2024 у справі №147/810/22 (Т.1 а.с.56-62) було залишено без задоволення касаційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Ободівська» на постанову Вінницького апеляційного суду від 11.06.2024 (Т1 а.с.136-148). Відповідно до вказаних постанов Верховного Суду та Вінницького апеляційного суду, судом розглядалася справа за позовом третьої особи до позивача про скасування державної реєстрації та витребування майна, а саме: комплексу будівель та споруд (корівник), який розміщений за адресою: [ADDRESS] . Суди попередніх інстанцій встановили ряд обставин справи, в тому числі і тих, на які покликається позивач та третя особа. Зокрема, в частині реєстрації права власності позивача на комплекс будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] ; порядку та підстав набуття ТОВ «Агрофірма «Ободівська» права власності на нежитлову будівлю корівник 4-рядний по [ADDRESS] , на яку на момент розгляду справи право власності товариством не зареєстровано; а також в частині викладення в ухвалі Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.07.2023 встановлених досудовим розслідуванням в межах кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, обставини щодо законності реєстрації позивачем права власності на комплекс будівель та споруд розміщений за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу №5 зборів співвласників майна від 28.05.2009 (Т1 а.с.63-71), акту приймання-передачі від 29.05.2009 (Т1 а.с.72-78), протоколу №6 зборів співвласників майна від 09.04.2013 (Т1 а.с.79,80), акту приймання-передачі від 10.04.2013 (Т1 а.с.81), довідки №137 виконкому Ободівської сільської ради від 15.04.2013 (Т1 а.с.82), технічного паспорту на нежитлову будівлю корівника 4-рядного (Т1 а.с.83-86), довідки КП Тульчинське МБТІ» №145 від 04.07.2022 (Т1 а.с.87), свідоцтва серії [NUMBER] про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 29.10.2010 (Т.1 а.с.88) ТОВ «Агрофірма «Ободівська» набуло право власності на нежитлові будівлі, в тому числі і на нежитлову будівлю корівника 4-рядного, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), та зареєструвало право власності на неї, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №386282127 від 10.07.2024 (Т1 а.с.89). Також товариством було зареєстровано право власності і на інші нежитлові будівлі в [ADDRESS] (Т1 а.с.90), по [ADDRESS] (Т1 а.с.91), по [ADDRESS] (Т1 а.с.92), по [ADDRESS] (Т1 а.с.93), по [ADDRESS] (Т1 а.с.94). Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.11.2021 «Про відмову в задоволенні скарги» (Т1 а.с. 103) та висновку Західної регіональної колегії МЮУ з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів МЮ від 07.09.2021 (Т1 а.с. 104) третій особі було відмовлено в задоволенні її скарги щодо оскарження рішення державного реєстратора Козловського М.С. про реєстрацію права власності за позивачем на будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відмову в задоволенні скарги обґрунтовано тим, що відповідно до відомостей Державного реєстру прав не вбачається наявність у ТОВ «Агрофірма «Ободівська» речових прав на об`єкти нерухомого майна, рішення щодо яких оскаржується, господарські двори в с. Бережанка розташовані по вул. Шкільній, 1а, 1б, 1в, 1г, [ADDRESS] , відповідно порушення прав скаржника в результаті прийняття оскаржуваного рішення не встановлено. Відповідно до технічного паспорту виробничого будинку станом на 20.08.2021 за адресою: [ADDRESS] відображено технічні характеристики будівель та споруд (площа, розмірі, розташування відносно одне до одного, рік побудови, характеристика покрівлі, стін, фундаменту, тощо) (Т1 а.с.109-135). З архівних довідок з архівного відділу Гайсинської районної державної адміністрації №01-11-440 від 19.11.2024 та №01-11-177 від 18.04.2024 вбачається, що в тих рішеннях виконкому Ободівської сільської ради за період з 2008 по 15.04.2013, з 2013 по 2020, які наявні в архівному відділ Гайсинської районної державної адміністрації, відсутній запис про присвоєння адреси, зокрема, будівлі корівника [PERSON] по [ADDRESS] (Т1 а.с.149,150). Згідно з рішенням виконавчого комітету Ободівської сільської ради №137 від 15.04.2013 «Про присвоєння адрес будівлям бувшого КСП «Світанок» с. Ободівка Тростянецького району Вінницької області» вирішено присвоїти адреси ряду будівель, в тому числі будівлі корівника 4-рядного по [ADDRESS] (Т1 а.с.172). Відповідно до договору №166/02-04/25 про виконання робіт з розробки проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.04.2025 позивачем замовлено у відповідної організації виконання робіт з розробки проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та обмінні файли щодо земельної ділянки розташованої в [ADDRESS] (Т2 а.с.5). Згідно із проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] із земель комунальної власності на території Ободівської сільської ради за межами с. Бережанка, він розроблений в 2025 році за заявою позивача від квітня 2025 (Т.2 а.с.13) та завданням на виконання робіт (складання проєкту землеустрою) від 24.04.2025 (Т 2 а.с.11) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0524184200:016:001:0237 без рішення сільської ради про надання дозволу на розроблення такого (Т2 а.с.6-31). Відповідно до вказаного проєкту, на земельній ділянці з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 розташовані будівлі та споруди, що належать позивачу, загальною площею 5495,2 м кв.: будівля млина позначена на плані під літ «А», склад під літ «А1», прибудова під літ «А2», прибудова під літ «А3», склад літ. «А4», , прибудова літ «А5», прибудова літ «а», прибудова літ «а1», прибудова літ «а2», склад літ «Б», прибудова літ «б», прибудова літ «б1», господарська будівля літ «В», будівля пилорами літ «Г», тамбур літ «г», вхідний майданчик літ. «г1», сарай літ. «Д», підвал літ. «Г», тамбур літ. «г», вхідний майданчик літ. «г1», сарай літ. «Д», підвал літ. «Е/п», сарай літ. «Е». Ключовими питаннями в спірних правовідносинах є: 1) Чи обрано позивачем належний спосіб захисту? 2) Якщо спосіб захисту є належним, то чи наявні підстави для задоволення позову? При цьому відповідь на друге питання можливе лише при позитивній відповіді на перше питання. Норми права, якими керується суд, та мотиви оцінки аргументів учасників справи Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Норми ч. 1, 2, 8, 9\~статті 93 ЗК України\~ передбачають, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи або особи, які використовують земельні ділянки на праві емфітевзису. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною першою\~статті 116 ЗК України\~визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч. 1,2 ч\~ст. 123 ЗК України, в редакції на час звернення позивача із заявою до відповідача про надання земельної ділянки в оренду (липень-серпень 2024), \~надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених\~органів приймається\~на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складання документації із землеустрою. Особа, зацікавлена в одержанні в користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектами землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст 122 Цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень визначених ст 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості, розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Рішення про надання земельної ділянки у користування за проєктом землеустрою щодо її відведення здійснюється затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова органу виконавчої влади або місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Статтею 144 Конституції України\~передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності\~Конституції\~чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Згідно з ч. 1,3\~ст. 124 ЗК України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 Закону України "Про оренду землі"\~укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування-орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому\~Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.. Правовий статус Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області визначається\~Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Стаття 26 вказаного Закону \~передбачає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад. Так, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, серед іншого, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1\~ст. 26 Закону ). Згідно з ч. 1\~ст. 46 Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Відповідно до ч. 1,4\~ст. 47 Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Відповідно до частин першої, другої\~статті 59 Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином, орган місцевого самоврядування вирішує питання про передачу або відмову в передачі в оренду земельної ділянки шляхом ухвалення відповідного рішення. При цьому, зважаючи на норми\~Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", таке рішення приймається на пленарних засіданнях. З аналізу зазначених норм вбачається, що для передачі земельної ділянки комунальної власності в оренду, обов`язковим є прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу або відмову у передачі в оренду земельної ділянки із наведенням підстав такої відмови. А орган місцевого самоврядування вирішує питання про передачу або відмову в передачі в оренду земельної ділянки виключно шляхом ухвалення відповідного рішення, яке приймається тільки на пленарних засіданнях. Будь-яких інших підстав для укладення договору оренди земельної ділянки норми чинного законодавства не передбачають. Крім того, означені норми чинного законодавства також встановлюють порядок звернення осіб, які мають намір укласти договір оренди земельної ділянки, та подання ними відповідних документів, на підставі яких орган місцевого самоврядування приймає відповідне рішення. Також вказаними нормами встановлено, що у випадку зміни цільового призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, рішення органу місцевого самоврядування приймається на підставі проєкту відведення земельної ділянки. Доказів того, що земельна ділянка площею 10,2127 га, з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 належить до комунальної власності Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області матеріали справи не містять. Однак сторонами та третьою особою дана обставина визнається та не оспорюється. Тому суд приймає те, що земельна ділянка площею 10,2127 га, з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 перебуває в комунальній власності Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. Відтак вирішення питання про надання у користування спірної земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] належить до компетенції відповідача. Як видно з матеріалів справи, позивач 30.07.2024 звернувся із заявою до Ободівської сільської ради з проханням надати йому в користування на умовах оренди земельну ділянку з кадастровим №0524184200:01:001:0237 зі зміною її цільового призначення. Водночас, станом на дату звернення до суду жодного передбаченого законом рішення за результатами розгляду вказаної заяви радою не ухвалено. Доказів звернення позивача до відповідача про надання дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки до звернення із даним позовом (оскільки має місце зміна цільового призначення земельної ділянки), а також рішення відповідача за результатами розгляду такої заяви, матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи не міститься доказів щодо оскарження бездіяльності Ободівської сільської ради щодо розгляду заяви позивача з проханням надати йому в користування на умовах оренди обумовлену вище земельну ділянку. З наданих у судовому засіданні пояснень представника позивача було з`ясовано, що бездіяльність відповідача не оскаржувалася. Відповідно до статті\~15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 16 ЦК України\~передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Так частиною 2 цієї статті визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку\~в натурі; 6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)\~визнання незаконними\~рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи і інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб у визначений законами України. З огляду на зазначене, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки такий спосіб захисту не передбачений законом, а тому вимога про визнання договору оренди землі укладеним не може бути задоволена. При цьому суд звертає увагу, що цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої\~статті 16 Цивільного кодексу України). Також відповідно до частини чотирнадцятої\~статті 123 Земельного кодексу України\~відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Отже, в разі відмови Ободівської сільської ради у наданні спірної земельної ділянки у користування або ж залишення відповідного клопотання без розгляду, позивач не позбавлений права оскаржити саме таку відмову або бездіяльність до суду. Зазначені висновки суду узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм чинного законодавства в аналогічних правовідносинах, викладених в постанові від 04.12.2018 №32/563. Суд визнає, що право та законні інтереси позивача у правовідносинах щодо отримання в користування земельної ділянки, на якій розташовані будівлі та споруди, що є у власності позивача, у випадку порушення їх відповідачем підлягають захисту. Однак, суд не приймає доводи позивача щодо дотримання ним норм чинного законодавства, які регламентують порядок передачі земельної ділянки комунальної власності в користування фізичної особи, яка набула право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на такій земельній ділянці, шляхом звернення до відповідача із заявою про передачу земельної ділянки в оренду, долучення до такої заяви проєкту договору оренди, графічні матеріали місця знаходження земельної ділянки, тощо, тобто вчинення ним усіх передбачених законом дій щодо реалізації права на оренду спірної земельної ділянки. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із заяви позивача від 30.07.2024 (Т1 а.с.16), проєкту рішення відповідача «Про розгляд заяви [PERSON] щодо передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки за межами [ADDRESS] » (Т.1 а.с.31), проєкту договору оренди (Т1 а.с.18-23), позивач просив, а відповідач почав готувати проєкт рішення щодо передачі позивачу в оренду земельної ділянки, одночасно змінивши її цільове призначення. Вказане в свою чергу відповідно до норм ст. 123 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виключає передачу в оренду позивача земельної ділянки з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 без розроблення технічної документації із землеустрою у формі проєкту відведення земельної ділянки. Однак в порушення норм ст. 123 ЗК України позивач 30.07.2024 не звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення. Також суду не надано докази того, що проєкт відведення земельної ділянки з кадастровим номером 0524184200:01:001:0237 на момент звернення позивача до відповідача із заявою про передачу йому в оренду обумовленої земельної ділянки був розроблений позивачем за дозволом відповідача чи без такого, та разом із заявою поданий 30.07.2024 на розгляд Ободівської сільської ради, в порядку норм ст 123 ЗК України. Відповідно суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано норм чинного законодавства щодо порядку отримання в оренду спірної земельної ділянки. Доводи позивача про укладення договору оренди землі шляхом «мовчазної згоди» відповідача, вчинення відповідачем дій щодо виконання договору оренди землі шляхом прийняття орендної плати, не заслуговують на увагу. До спірних правовідносин не підлягають застосування норми ЦК України, які регулюють правовідносини щодо укладення договору шляхом вчинення дій на його виконання, зокрема, норми ст 642 ЦК України, оскільки спірні правовідносини з урахуванням положень ч.1,2 ст 3, ч.1 ст 4 ЗК України регулюються спеціальними нормами законодавства, закріпленими, зокрема, в\~Земельному кодексі\~України та Законі України «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин у цій справі підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України\~та\~Закону України «Про оренду землі». Слід також зазначити, що власник нерухомого майна, який фактично користується сформованою земельною ділянкою комунальної власності без укладення договору оренди, зобов`язаний сплатити власнику земельної ділянки безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за весь період користування. Нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування не звільняє власника нерухомості від такого обов`язку. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17). Крім того, суду не надано та під час розгляду справи не здобуто доказів того, на якій земельній ділянці розташована будівля корівника 4-рядного, по [ADDRESS] . Однак відповідно до матеріалів справи за позивачем та третьою особою зареєстровано право власності на будівлі і споруди, які знаходяться за однією адресою (згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Т1 а.с.26, 89)). В зв`язку з цим, проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №0524184200:01:001:0237 суд оцінює критично, оскільки він розроблений позивачем в кінці квітня 2025 (після закриття підготовчого провадження у даній справі), містить недостовірні дані щодо будівель та споруд позивача, які знаходяться на земельній ділянці, так як в матеріалах справи містяться інші докази щодо складу та характеристики об`єкту нерухомості позивача по [ADDRESS] (Т1 а.с.26,27), доказів затвердження відповідачем проєкту суду не надано, відповідно він не є достатнім доказом, на підставі якого суд можна встановити факт, що на цій земельній ділянці не знаходяться будівлі та споруди, що належать третій особі. Відтак, на думку суду, в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що позивач має одноосібне право на оренду земельної ділянки кадастровий №0524184200:01:001:0237, за захистом якого звернувся до суду, відтак і його захист. В заявах по суті справи та в судових засіданнях представник позивача покликався на незаконність набуття права власності третьою особою, а представник третьої особи покликався на незаконність набуття права власності позивачем на будівлі за адресою: [ADDRESS] . Однак, \~згідно із частинами першою та четвертою\~статті 11 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 1 частини першої\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Сукупний правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Разом з тим, предметом спору в даній справі є не право власності на об`єкти нерухомості, законність його набуття позивачем та третьою особою, що зареєстровані за однією адресою, а правовідносини щодо укладення договору оренди землі. Відповідно спростування презумпції права власності особи на об`єкт нерухомості не входить до предмету доказування у даній справі, а тому доводи позивача та третьої особи щодо незаконності набуття права власності на будівлі не заслуговують на увагу. Отже, з урахування вищенаведеного, суд зазначає, що установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог. В даному випадку має місце обрання позивачем не лише неправильного способу захисту, а й відсутність порушення прав та законних інтересів позивача відповідачем при вчиненні позивачем дій щодо реалізації його права на оренду спірної земельної ділянки, оскільки для реалізації права на оренду земельної ділянки із зміною цільового призначення земельної ділянки позивачем не вчинено необхідних дій, передбачених нормами чинного законодавства, зокрема, передбачених нормами ст. 123 ЗК України. З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним. Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Враховуючи те, що в позові відмовлено, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed