Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника [PERSON] звернувся [PERSON] із позовною заявою до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровській області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач зазначив, що він разом із сім`єю від самого його дитинства проживали у [ADDRESS] . Будинок належав батькові позивача. Після його смерті будинок перейшов до синів спадкодавця у порядку спадкування, а згодом, до позивача вцілому на підставі договору дарування частки житлового будинку садибного питу та земельної ділянки від 09.05.2025 року. Також сім`я позивача з 1988 року безперервно користується сусіднім житловим будинком [ADDRESS] . Будинок належав на підставі свідоцтва про право власності від 29 грудня 1988 року, виданого виконкомом Царичанської районної ради на підставі рішення №379/8 від 25 листопада 1988 року, померлій сестрі батька позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] вказаний будинок обслуговувався та утримувався батьками позивача до 2007 року. Після їх смерті і по теперішній час користується цим будинком і сам позивач, що підтверджується актом обстеження від 10 червня 2025 року, складеного депутатом Петриківської селищної ради Можною Л.І. в присутності сусідів. Сам позивач зареєстрований у [ADDRESS] . Зазначений вище будинок [ADDRESS] використовується його сім`єю як дачний. Позивач сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт та здійснює утримання даного домоволодіння в належному стані. Сім`я займається присадибним господарством: вирощує сільськогосподарські культури, розводить птицю влітку. Також, позивачем було виготовлено технічний паспорт на зазначений будинок. Позивач додав, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадщина у вигляді житлового будинку ніким прийнята не була. Померла [PERSON] інших спадкоємців, окрім брата [PERSON] не має. Також в додаткових поясненнях позивач вказав, що оскільки власниця спірного будинку була сестрою батька позивача, то він вважав, що його батько успадкував після смерті сестри цей будинок, а отже він зможе успадкувати його піля смерті батька. Про неправомірність заволодіння майном позивачу стало відомо після отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок. За наведеного, позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження в даній справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. 28.08.2025 клопотання представника позивача задоволено та постановлено витребувати від державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області докази у справі. 09.09.2025 зазначену ухвалу суду виконано та надано до суду інформаційну довідку нотаріуса. 18.09.2025 представником позивача надано додаткові пояснення у справі. Тож, ухвалою суду від 18.09.2025 підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просять задовольнити; сплачений судовий збір залишити за позивачем. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ [PERSON] народився [INFO] в м. Дніпропетровськ, що встановлено з доданої копії паспорта громадянина України [NUMBER] . Також, додано копію картки платника податків [PERSON] . \~ \~ \~ \~Право власності на спірний будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (зазначено на рос. мові), що підтверджено копією Свидетельства о праве личной собственности на жилой дом видано на основании решения исполкома совета народных депутатов Царичанского района (зазначено на рос.мові) № 379/8. \~ \~ \~ \~Зазначене також підтверджено довідкою № 1/2/313 директора КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР від 23.05.2023 у якій зазначено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі зазначеного вище свідоцтва про право власності. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , 1907 року народження померла [INFO] , що підтверджено копією повного витягу з Державного реєстру акту цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть 00015533028. З інформаційної довідки № 503/01-16 від 05.09.2025 завідувача Петриківської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , 1907 р.н., не заводилась. \~ \~ \~ \~З акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] , складеного 10.06.2025 депутатом Петриківської селищної ради, вбачається, що будинок після смерті [PERSON] обслуговується та утримується родиною [PERSON] , зокрема [PERSON] до 1997 року; [PERSON] до 2024 року; з 2007 разом із сином [PERSON] по теперішній час. \~ \~ \~ \~Технічний паспорт на спірний будинок виготовлено 23.06.2025 на замовлення [PERSON] . Ринкова вартість такого майна станом на 01.08.2025 складає 118\~000.00 грн, про що є копія висновку про вартість майна від 04.08.2025 ФОП [PERSON] . \~ \~ \~ \~Окрім того, позивачем додано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2025 за яким частки житлового будинку [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] успадкував його син [PERSON] . Ще одним спадкоємцем майна померлого зазначено [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згодом, [PERSON] подарував брату [PERSON] частку житлового будинку та частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією договору дарування частки житлового будинку садибного типу та земельної ділянки, посвідченого 09.05.2025 державним нотаріусом Другої Дніпровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-298. Тож, суд оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до наступного. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей\~335,344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~про те, що правила\~статті 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК України\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК України\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.\~15,16 ЦК України, а також ч.4\~ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів зазначеним вище житловим будинком та більше десяти років відкрито користується ним, позивач не знав про відсутність у нього підстав для набуття права власності, оскільки вважав спірний будинок успадкований його батьком, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову до суду, що підтверджено копією квитанції про сплату. Разом із тим у своїй заяві він просить суд не стягувати його із відповідача. За наведеного, витрати по сплаті судового збору розподілу не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved