Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

03.06.2025 представник ТОВ «ФК«КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~та просив\~стягнути з\~ [PERSON] \~ на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «КРЕДИТ\~ КАПІТАЛ»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 12757-06/2024\~від \~12.06.2024\~ у\~розмірі 23 550,00 грн та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12.06.2024 між ТОВ «СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП» та \~відповідачем [PERSON] укладено \~кредитний договір\~ № 12757-06/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів до кредитного договору повернення кредиту та сплати процентів відповідачем не було здійснено. 24.09.2024 між ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем ТОВ ФК КРЕДИТ-КАПІТАЛ було укладено Договір факторингу № 24092024, відповідно до якого відбулося відступлення на користь позивача права грошової вимоги до боржників, у т.ч. і до [PERSON] . Оскільки термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, представник позивача звернувся до суду із даним позовом з метою захисту та поновлення порушених прав позивача. Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить у розмірі 23 550,00 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 450,00 грн заборгованість за сумою відсотків, 8 100,00 грн - заборгованість за штрафом. 02.06.2025 після виконання вимог ст. 187 ЦПК України прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01.09.2025 за клопотанням представника позивача судом було постановлено ухвалу про витребування доказів, зобов`язано АТ « ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» надати суду інформацію щодо платіжної картки № [NUMBER] , емітованої на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 12.09.2025 до суду надійшла інформація відповідно ухвали суду від 01.09.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Відповідно до вимог ч.1\~ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 12757-06/2024 від 12.06.2024 (кредитний договір), за яким товариство на умовах визначеним цим Договором зобов`язалося надати клієнту кредит в розмірі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору строк кредиту становить 120 днів; дата надання кредиту 12.06.2024; наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування; дата погашення кредиту 09.10.2024; денна процентна ставка становить 1,50 %; кредит надається клієнту за реквізитами платіжної картки № 4314 14ХХ ХХХХ 5172; у випадку прострочення клієнтом сплати тіла кредиту чи процентів відповідно до термінів сплати, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості. Кредитний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що слідує з довідки про ідентифікацію та анкети заяви на кредит. На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору до матеріалів справи долучено копії відповідної заявки- анкети клієнта на отримання фінансового кредиту від 12.06.2024, договору про надання фінансового кредиту №12757-06/2024 від 12.06.2024, правил надання коштів у кредит, Додатку №1 до Договору ( Графіку платежів ), інформаційного повідомлення про передачу позичальником персональних даних. Відповідачу було надано кредит ТОВ «СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП» на суму 6 000,00 грн, що вбачається з копії повідомлення сервісу онлайн платежів та інформації АТ « ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Грошові кошти було зараховано на платіжну картку відповідача 12.06.2024. 24.09.2024 між ТОВ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК«КРЕДИТ\~ КАПІТАЛ»укладено Договір факторингу № 24092024, у відповідності до умов якого ТОВ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а позивач прийняв належні права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до\~копії відповідного\~ Витягу\~з Реєстру\~боржників \~позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 12757-06/2024 від 12.06.2024, зі змісту якого слідує, що загальна сума заборгованості становить у розмірі 23 550,00 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 450,00 грн заборгованість за сумою відсотків, 8 100,00 грн - заборгованість за штрафом Матеріали справи містять відповідний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 12757-06/2024 від 12.06.2024, виконаний первинним кредитодавцем ТОВ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за період строку кредитування. Вирішуючи спір, суд керується наступним. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.\~Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)\~(ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з частинами першою-четвертою статті\~12, частинами першою п`ятою, шостою статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Так, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору № 12757-06/2024 від 12.06.2024.\~ Зазначений\~договір недійсним\~не визнано. Судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні відносини, зокрема укладено кредитний договір, узгоджено розмір кредиту, проценти, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач своїх договірних зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими доказами та не оспорюється відповідачем. На підставі викладеного, суд вважає, що наданими стороною позивача доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладених договорів, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, представником позивача у справі заявлено про компенсування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу сумі 7 000,00 грн. На підтвердження таких витрат надано суду відповідний Договір про надання правничої допомоги, Замовлення до Договору, Акт приймання-передачі наданих послуг у справі, Детальний опис наданих послуг, рахунок про оплату. В даному випадку, суд доходить висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що розмір заявлених ними витрат є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, визначає їх у зменшеному розмірі у сумі 3 500 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат .

Outcome: approved