Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Представник позивача АТ «ПУМБ» Кричук Г.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитними договорами № 1001740500602 від 25.11.2020 року та №1002095441201 від 16.02.2022 в розмірі 181695,09 гривень та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між АТ "ПУМБ" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитні договори : від 25.11.2020 за № 1001740500602 відповідно\~до умов\~яких відповідач\~отримала кредит\~у сумі\~100000,00\~гривень та\~16.02.2022\~за яким\~позичальник отримала кредит у сумі 60001,00 гривень. Згідно умов договору відповідач зобов`язалася щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитними договорами. Станом на 31.10.2024 відповідач має заборгованість за кредитними договорами № 1001740500602 від 25.11.2020 в розмірі 89318,07 гривень, а саме: 53751,33 гривень - заборгованість за кредитом; 12,16 гривень - заборгованість за процентами; 35554,58 гривень - заборгованість за комісією, та №1002095441201 від 16.02.2022 в розмірі 92377,02 гривень, а саме: 57988,35 гривень - заборгованість за кредитом; 12,75 гривень - заборгованість за процентами; 34375,92 гривень - заборгованість за комісією. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не погашена заборгованість за кредитом, позивач звернувся до суду з наступним позовом та просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість. Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» просив позов задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 25.11.2020 між АТ "Перший український міжнародний банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №1001740500602 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту, відповідно до умов яких відповідач отримала кредит у сумі 100000,00 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,010% річних та щомісячної комісії в розмірі 2,99% річних. 16.02.2022 між АТ "Перший український міжнародний банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 1002095441201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту, відповідно до умов яких відповідач отримала кредит у сумі 60001,00 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,010% річних та щомісячної комісії в розмірі 2,99% річних. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Як вбачається з матеріалів справи АТ «Перший український міжнародний банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується виписками по рахунку відповідача, однак відповідач допустила неналежне виконання зобов`язань, внаслідок чого станом на 31.10.2024 має заборгованість за кредитними договорами № 1001740500602 від 25.11.2020 в розмірі 89318,07 гривень, а саме: 53751,33 гривень - заборгованість за кредитом; 12,16 гривень - заборгованість за процентами; 35554,58 гривень - заборгованість за комісією, та №1002095441201 від 16.02.2022 в розмірі 92377,02 гривень, а саме: 57988,35 гривень - заборгованість за кредитом; 12,75 гривень - заборгованість за процентами; 34375,92 гривень - заборгованість за комісією. Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно ст. 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитними договорами № 1001740500602 від 25.11.2020 в розмірі 89318,07 гривень, а саме: 53751,33 гривень - заборгованість за кредитом; 12,16 гривень - заборгованість за процентами; 35554,58 гривень - заборгованість за комісією, та кредитним договором №1002095441201 від 16.02.2022 в розмірі 92377,02 гривень, а саме: 57988,35 гривень - заборгованість за кредитом; 12,75 гривень - заборгованість за процентами; 34375,92 гривень - заборгованість за комісією, відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 цих Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом є витрати споживача, уключаючи комісії. Тож наведеними нормами права передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не скористався своїми процесуальним правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами № 1001740500602 від 25.11.2020 в розмірі 89318,07 гривень, а саме: 53751,33 гривень - заборгованість за кредитом; 12,16 гривень - заборгованість за процентами; 35554,58 гривень - заборгованість за комісією, та кредитним договором №1002095441201 від 16.02.2022 в розмірі 92377,02 гривень, а саме: 57988,35 гривень - заборгованість за кредитом; 12,75 гривень - заборгованість за процентами; 34375,92 гривень - заборгованість за комісією Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривні.

Outcome: approved