Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 06 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у сумі 27\~765,87 грн. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 15 серпня 2022 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та\~ [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 8455911641, підписанням якого відповідач акцептував Публічну пропозицію Акціонерного товариства «Таскомбанк», яка розміщена на сайті банку: www.taskombank.com.ua., та беззастережно приєднався до умов договору. За умовами укладеного між сторонами договору строк дії кредитного ліміту становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту, після закінчення якого строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, крім випадків, якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту, направлення клієнтом банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або закриття поточного рахунку. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На даний час право вимоги до відповідача за даним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Вимогами позову\~представник позивача\~просить стягнути із\~ [PERSON] \~на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» суми\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 8455911641 в розмірі 27765,87 грн з яких 16537,5 заборгованість за тілом кредиту, 2353,13 заборгованість за відсотками, 8875,24 заборгованість за комісією, а також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача Алієва Нурай, в судове засідання не з`явилася, згідно наявного в матеріалах справи клопотання просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 23 вересня 2025 року подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 15 серпня 2022 року [PERSON] підписала заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 8455911641. У підписаній заяві-договорі вказано, що підписанням цієї Заяви-договору відповідач акцептує Публічну пропозицію Акціонерного товариства «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщений на сайті банку за адресою: https://tascombank.ua/) (договір) і беззастережно приєднується до умов договору. Згоден, що дана Заява-договір, а також Тарифи банку є невід`ємними частинами договору. Підтверджує, що ознайомлений зі змістом договору банківського обслуговування. У вказаній заяві-договорі відповідач просить надати кредит безготівковим шляхом протягом 3(трьох) робочих днів від дня укладення договору на рахунок Позичальника [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». 15 травня 2024 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, за яким фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язався відступити факторові право вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимоги, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору . Згідно з копією акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр Прав Вимоги кількістю, після чого з урахуванням пункту 2.1. договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. З копії Реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором № 8455911641 у сумі 27765,87 коп. За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8455911641, наданим позивачем, заборгованість відповідача становить 27765,87 грн, до якої входить 1537,50.\~заборгованість по тілу кредиту, 2353,13 грн\~заборгованість за процентами та 8875,24 заборгованість по комісії. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із\~ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 625 ЦК України\~боржник не\~звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~627\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК\~встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить за кредитним договором №8455911641 в розмірі 16537,50 грн. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів,\~тип процентної\~ставки (фіксована\~або змінювана)\~та порядок\~їх сплати\~за кредитним\~договором визначаються\~в договорі\~залежно від\~кредитного ризику,\~наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення відсотків за кредитним договором №8455911641 в розмірі 2353,13 грн підлягає задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за комісією в розмірі 8875,24 грн суд зазначає наступне. За загальним правилом, передбаченим\~статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою\~статті 215 ЦК України\~визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно із ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно із ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, позивачем умовами договору та паспорті кредиту не передбачена комісія за надання кредиту. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 8875,24 грн комісії, задоволенню не підлягають. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав первісних кредиторів АТ «ТАСКОМБАНК», у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до\~ст. 1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст.\~514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial