Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , укладений 27.06.2019 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на сплату судового збору. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог [PERSON] посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, існують лише у формальному вигляді і на сьогоднішній день між ними відсутні взаєморозуміння, повага та нормальне спілкування. На примирення позивач категорично не згідна. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач в необхідній мірі не приймає участі в утриманні дітей. Ухвалою суду від 06.08.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позові адресу. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило, натомість [PERSON] подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.06.2019 року сторони зареєстрували шлюб у Катеринопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що 27.06.2019 року складено відповідний актовий запис № 5. Спільне життя не склалось у зв`язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім`ї. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.\~115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Встановлено, що від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.10.2019 року та серії [NUMBER] від 27.08.2021 року. Згідно відомостей, що містяться у довідках від 08.10.2020 року № 301/03-49 та від 01.09.2021 року за №565/09-24, діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, то кошти на їхнє утримання (аліменти) присуджує суд. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Стаття 81 ЦПК України\~надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1\~статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77 ЦПК України). Згідно із\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та давши їм належну оцінку вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. У відповідності зі\~ст. 191 СК України\~аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 30.07.2025 року. При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку\~ст.192 СК України. Суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за заявлену вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу. Крім того, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст.\~141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved