Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сину [PERSON] , [INFO] за минулий період з 01.05.2024 року по 19.05.2025 року у розмірі 7500,00 грн. щомісячно, що загалом становить 94597,86 грн. В обґрунтування позову, позивач посилалася на ті обставини, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі, який наразі розірвано. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, син залишився проживати з позивачем відповідно до укладеного між сторонами Договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 16.04.2020 року. На даний час дитина проживає разом з позивачем в м. Краків, Республіка Польща. Після припинення спільного проживання між сторонами було досягнуто домовленості щодо участі відповідача у матеріальному утриманні сина. Відповідач отримував пенсію та протягом усього періоду до травня 2024 року регулярно перераховував на банківський рахунок позивача 7000-8000,00 грн. Однак починаючи з травня 2024 року, відповідач, у зв`язку з закриттям його карткового рахунку, перестав надсилати позивачу кошти на утримання дитини. Позивач постійно тримала з відповідачем зв`язок та намагалася допомогти йому у вирішенні питання щодо поновлення виплати йому пенсійних коштів та постійно наполягала на сплаті аліментів для утримання сина, однак її дії результатів не дали. У травня 2025 року позивач звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, судовим наказом від 21.07.2025 року у справі №523/10356/25 наказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що відповідач припинив участь в утриманні дитини з травня 2024 року, а судовий наказ охоплює період з 20.05.2025 року, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти за минулий період з 01.05.2024 року по 19.05.2025 року. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, змінені позовні вимоги, а саме щодо стягнення з нього аліментів за минулий період у розмірі 94597,86 грн. визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірваний рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.05.2020 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони разом не проживають, відповідно до Договору про визначення місця проживання дитини від 16.04.2020 року, дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, тобто позивачем [PERSON] 21.07.2025 року Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ у справі №523/10356/25 та наказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу для належного утримання дитини, що підтверджується листуванням сторін та визнано відповідачем. Відповідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно із ч. 2\~ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Тлумачення ч.2\~ст.191 СК України\~свідчить, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів за минулий час позивач має довести такі обставини: - вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача протягом періоду, за який позивач просить стягнути аліменти; - неможливість одержання аліментів у зв`язку з ухиленням відповідача у цей період від їх сплати. Ухилення від сплати аліментів - це винна протиправна поведінка, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів необхідних для утримання дитини. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Постановою КЦС ВС від 18.05.2020 року (справа № 215/5867/17) сформовано правову позицію, про те, що частиною другою статті 191СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині. Враховуючи інтереси дитини, а також доведеність факту вжиття позивачем протягом заявленого періоду всіх можливих заходів для отримання матеріальної допомоги на утримання дитини від його батька, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Також, позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та витрати на нотаріально засвідчений переклад у розмірі 750,00 грн. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, позивачем надано квитанції, що підтверджують сплату за послуги надання правової допомоги по даній справі у розмірі 5000,00 грн. та за здійснений нотаріально посвідчений переклад, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved