Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом № 459. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.10.2012 перебуває у шлюбі з відповідачкою, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що через несумісність характерів, різні погляди на на шлюб та сім`ю, вони з відповідачкою припинили підтримувати сімейні відносини та вести спільне господарство. Вважає, що примирення, подальше спільне подружнє життя та збереження їх шлюбу є неможливим. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.07.2025 року позовну заяву залишено без руху. При цьому, 03.07.2025 позивач усунув вказані в ухвалі недоліки. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 23.09.2025 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, при цьому, 12.09.2025 позивач подав до суду через систему «Електронний суд» заяву, в якій просить проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Враховуючи подану заяву, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання 23.09.2025 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, 15.09.2025 подала до суду через систему «Електронний суд» заяву, в якій просить проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. За наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, та на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 13 жовтня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що складено відповідний актовий запис №459. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 13.10.2012 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.05.2014 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також, до позову додано копії довідок від 01.08.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб видані [PERSON] та [PERSON] , в яких вказане фактичне місце проживання: [ADDRESS] , а також копії паспорта громадянина України сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, викладені позивачем у позовній заяві обставини, що сторони мають неповнолітню дитину 2014 року народження, однак через несумісність характерів, різні погляди на на шлюб та сім`ю, сторони припинили підтримувати сімейні відносини та вести спільне господарство. Позивач вважає, що примирення, подальше спільне подружнє життя та збереження їх шлюбу є неможливим. Суд, також приймає до уваги позицію відповідачки викладену у заяві від 15.09.2025, в якій вимогу про розірвання шлюбу підтримує. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved