Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~за участю\~третьої особи\~без самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~-\~Першого Правобережного\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Шевченківському\~та Центральному\~районах міста\~Дніпра Південного міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовна заява мотивована тим, що шлюб між сторонами був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року. В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачм та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та видано виконавчий лист від 07.12.2009 року. 22.11.2011 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №29967539. Наразі за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 293590,20 грн., в зв`язку з чим позивач набула право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 91796,60 грн., тому [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 06.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачами відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такі відзиви. У визначені\~судом строки,\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідачем подано\~не було,\~судову кореспонденцію\~(позовну\~заяву з\~додатками)\~надіслано судом\~за останнім\~відомим місцем\~проживання відповідача:\~ [ADDRESS] , яку відповідач не отримав.Конверт з ухвалою про відкриття провадження та матеріалами позовної заяви повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 31.08.2015\~року сторони\~зареєстрували шлюб\~у Новопавлівській сільській раді Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10 (а.с. 8). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року у справі №201/12277/13-ц, яке набрало законної сили 09.12.2013 року, шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 9). Від даного\~шлюбу сторони\~мають сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7). На підставі виконавчого листа №2-1527/2009, виданного 07.12.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2009 року, на користь матері [PERSON] (а.с. 10, 59-60). Відповідно до довідки про стан заборгованості зі сплати аліментів за 2017 рік у відповідача рахується борг в розмірі 9474,16 грн. Останній не здійснював сплату аліментів жодного місяця (а.с. 62). З розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача рахується борг зі сплати аліментів з 2018 року по 31.12.2019 року в розмірі 72227,20 грн. (а.с. 63, 64). Згідно довідки №93587 виданої 17.06.2025 року Першим Правобережним відділом ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 29967539 з примусового виконання виконавчого листа №2-1527/2009 та заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.01.2020 року по 01.06.2025 року складає 293590,20 грн. (а.с. 16-18). Слід відзначити, що позивач [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщених осіб та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першоюстатті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до ч. 1ст. 196 СК Україниу разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені,але не більше 100 відсотків заборгованості. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Уст. 196 СК Українине встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першоїстатті 196 СК Українипені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), яка відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1 х 1% х Q1) + (А2 х 1% х Q2) +(An х 1% х Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~по виконавчому\~провадженню №29967539,\~проведеного ДВС,\~заборгованість [PERSON] \~по сплаті\~аліментів за\~період з\~01\~січня 2017\~року по 01\~червня 2025\~року станом на 01\~червня 2025\~року становить 293590,20\~грн. Саме за вказаний період позивач просить стягнути неустойку. При цьому, відповідач не підтвердив жодними доказами, що прострочення сплати аліментів відбулося з незалежних від нього причин чи існували поважні причини несплати аліментів. Отже, у суду є всі підстави вважати, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивачем в позовній заяві наведено розрахунок пені на заборгованість зі сплати аліментів у період з січня 2017 року по квітень 2025 року на суму 91796,60 грн. (а.с.45-47). Вказаний розрахунок відповідаче не спростований. Судом встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому має місце наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] пені, передбаченої статтею 196 СК України. Тому, з урахуванням наведеного вище, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 1211,20 грн. в дохід держави. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved