Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

19 червня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представником позивача подано до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 471 грн. 53 коп., судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 грудня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 500028258. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало відповідачу [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10 100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткових угод № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, ТОВ "Таліон плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 25 471,53 грн., строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2024 року. 27 травня 2024 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року до договору факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року від ТОВ "Таліон плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25 471,53 грн.. 29 травня 2025 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" уклали договір факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЕЙС" відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач заборгованість не сплатив, тому має заборгованість у сумі 25 471,53 грн., яка складається з: 10 099,28 грн. - заборгованість по кредиту; 15 372,25 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, у зв`язку з чим ТОВ "ФК "ЕЙС" змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. (а.с. 2-9) Ухвалою суду від 21 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по справі. (а.с. 172-173) Ухвалою суду від 21 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребовування доказів. Витребувано від Банка-емітента АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (Код ЄДРПОУ 21133352) докази. (а.с. 174-175) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, в судове засідання не з`явився, в своїх позовних вимогах просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 2-9) Відповідач в судове засідання не з`явився про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. (а.с. 182) У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 25 вересня 2025 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 500028258 від 13 грудня 2021 року, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10 100,00 грн. (п. 1.1). Строк кредитування 30 днів від дати отримання кредиту, а саме до 12 січня 2022 року (п. 1.7). Дисконтна процентна ставка становить 0,72 % від суми кредиту за кожним день користування ним (п. 1.9.1). Індивідуальна процентна ставка становить 2,05 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.2). Базова процентна ставка становить 2,10 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.3). (а.с. 17-23) Заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 13 грудня 2021 року підтверджується намір відповідача [PERSON] отримати позику та згоду на умови кредитування, яка є офіційним запитом до фінансової установи, яка містить персональні дані, інформацію про бажану суму кредиту, термін позики та інші умови, а також свідчить про згоду на умови, що пропонуються банком. (а.с. 38) Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" підтверджується порядок дій відповідача, факт отримання [PERSON] кредиту в сумі 10 100,00 грн., строком кредитування 30 днів, процентна ставка 0,21 % в день, заявка на кредит подана о 14 год. 20 хв. 13 грудня 2021 року. Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор MNV4F54J, ідентифікатор відправлено позичальнику о 14 год. 24 хв. 13 грудня 2021 року на номер телефону [NUMBER] , ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству о 14 год. 24 хв. 13 грудня 2021 року, перерахування грошових коштів позичальнику о 14 год. 25 хв. 13 грудня 2021 року. Договір відправлений позичальнику 13 грудня 2021 року. (а.с. 52). 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно якого строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. (а.с. 71-77) Між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон плюс" укладено ряд додаткових угод: № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року - строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2024 року, всі інші умови договору залишилися без змін. (а.с. 82, 83-89, 93, 94, 95) Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ "Таліон плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 25 471,53 грн.. (а.с. 96-98) Згідно з акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2022 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог. (а.с. 99) Як вбачається з протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року, між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон плюс" (фактор), клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 59 073 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за реєстром становить 658 118 469,41 грн.. (а.с. 100) 05 серпня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 101-106) Додатковою угодою № 2 від 03 серпня 2021 року та додатковою угодою № 3 від 30 грудня 2022 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 30 грудня 2024 року включно. (а.с. 110, 111) Відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , згідно кредитного договору № 500028258 від 13 грудня 2021 року на загальну суму 25 471,53 грн.. (а.с. 112-114) Як вбачається з протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року, між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон плюс" (фактор), клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 19 691 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за реєстром становить 666 162 445,30 грн.. (а.с. 115) Відповідно до платіжної інструкції № 4097 від 30 травня 2023 року, ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" сплатило ТОВ "Таліон плюс" за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року та договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року кошти в сумі 3 818 981,17 грн.. (а.с. 116) Відповідно до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, ТОВ "ФК "ЕЙС" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 117-123) Відповідно до реєстру боржників № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно кредитного договору № 500028258 від 13 грудня 2021 року на загальну суму 25 471,53 грн.. (а.с. 127-129) Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" передав, а фактор ТОВ "ФК "ЕЙС" прийняв реєстр права вимоги боргу від позичальників. (а.с. 130) З платіжних інструкцій № 243 від 04 червня 2025 року, № 245 від 04 червня 2025 року, № 246 від 05 червня 2025 року, № 247 від 05 червня 2025 року, № 248 від 06 червня 2025 року, вбачається, що ТОВ "ФК "ЕЙС" сплатило ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" грошові кошти за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року. (а.с. 131-135) З розрахунку заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитним договором № 500028258 від 13 грудня 2021 року, вбачається, що відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, відсотки за користуванням кредиту не сплатив. В зв`язку із чим станом на 05 травня 2022 року заборгованість [PERSON] складала: по тілу кредиту - 10 099,28 грн., по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 15 372,25 грн.. (а.с. 136-138) Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон Плюс" за кредитним договором № 500028258 від 13 грудня 2021 року станом на 30 травня 2023 року заборгованість [PERSON] складає: по тілу кредиту - 10 099,28 грн., по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 15 372,25 грн.. (а.с. 139) Випискою з особового рахунку підтверджується, що станом на 05 червня 2025 року за кредитним договором № 500028258 від 13 грудня 2021 року, [PERSON] має загальну суму заборгованості 25 471,53 грн., яка складається з: 10 099,28 грн. - заборгованість по кредиту; 15 372,25 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. (а.с. 167) При вирішенні спору, суд виходить з наступного. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 500028258 від 13 грудня 2021 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику. Відповідно до положень ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ФК "ЕЙС" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 500028258 від 13 грудня 2021 року, що укладений між первісним кредитором ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] .. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, наслідком якого є обов`язок відповідача повернути всю суму кредиту та сплатити відсотки, суд погоджується з доводами позивача і вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором\~№ 500028258 від 13 грудня 2021 року з урахуванням відсотків у розмірі 25 471,53 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положеннями про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч. 5 ст. 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», ст. 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару. Суд зазначає, що за змістом ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача, адвокатом Тараненко А.І. на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката надано Договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, укладений між адвокатом Тараненко А.І. та ТОВ "ФК "ЕЙС", Протокол погодження вартості послуг від 29 травня 2025 року, Додаткову Угоду № 25770496651 від 30 травня 2025 року, Акт прийому-передачі наданих послуг від 05 червня 2025 року. (а.с. 140-142, 143, 144, 145) Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо вартості понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката, подання суду належних доказів щодо вартості вказаних послуг та наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7 000 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним витрат на оплату правничої допомоги адвоката. За встановлених вище обставин, судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved