Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 24 квітня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1040. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що спільних дітей від шлюбу немає. Після реєстрації шлюбу відповідач проживав у квартирі позивачки. Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України відповідач, зібравши свої речі, поїхав до себе на батьківщину в Пакістан. З того часу він змінив номер телефону та не відповідає більш по українському номеру. При таких обставинах, коли відповідач, злякавшись військових дій, залишив позивачку наодинці з війною в такі важкі часи, ніяк не допомагає, нічим не підтримує, навіть не цікавиться її життям, тому вона не бачить сенсу зберігати їхній шлюб. На цей час між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, при таких обставинах їхня сім`я існує тільки фармально, та позивач перебуває у шлюбі із зовсім чужим для неї чоловіком. Більш того, вважає, що перебування в шлюбі шкодить їхнім з відповідачем інтересам, оскільки вони зовсім чужі одне одному, так як з початку війни взагалі не спілкуються. Вважає, що їхня сім`я розірвана остаточно, подальше зберігання сім`ї неможливе. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харковавід 10.06.2025 цивільну справу №644/11262/24 передано за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованог розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 15.07.2025 року справу прийнято та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 24 квітня 2018 року, місце реєстрації - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1040. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] вбачається, що відповідач [PERSON] проживав разом із позивачкою [PERSON] у період з 2019 по початок 2022 року до початку війни. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. На підставі викладеного,

Outcome: approved