Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Від ТОВ "Фінансова компанія "Процент" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до Чугуївського міського суду Харківської області до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 12642 від 24.05.2024 у розмірі 38 850 грн 00\~коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.05.2024 між ТОВ "ФК "Процент" та [PERSON] укладений кредитний договір № 12642. Відповідач отримала кредит у розмірі 6 000 грн 00 коп. на строк 365 днів. Кредитні кошти були перераховані на платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 суми кредиту за кожен день користування (548,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронній формі. Під час укладення кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач була ознайомлена з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "ФК "Процент", які розміщені у загальному доступі на веб-сайті: https://procent.com.ua. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором № 12642 від 24.05.2024 у розмірі 38\~850 грн 00\~коп., яка складається з: 6 000 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 32\~850\~грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. 30.06.2025 Чугуївським міським судом Харківської області отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, згідно відповіді № 1530882 від 30.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 26). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30.06.2025 позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Процент" до [PERSON] про стягнення суми направлено за територіальною підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області. 27.08.2025 цивільна справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.08.2025 позовну заяву залишено без руху, оскільки до позовної заяви не додані копії всіх документів, що додаються до неї. 28.08.2025 з Чугуївського міського суду Харківської області надійшли додатки до позовної заяви. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 29.09.2025, а також витребувано від АТ\~КБ\~"Приватбанк" інформацію щодо банківської картки [PERSON] , щодо зарахування останній грошових коштів. 08.09.2025 представник відповідача Гетьман О. М. надіслала заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 16.09.2025 до суду надійшла витребувана інформація. 25.09.2025 відповідач [PERSON] подала клопотання про зменшення розміру судових витрат, де зазначила, що у цій справі надання правової допомоги зводилося до складання та подання позовної заяви, з невеликою кількістю доказів. Судових засідань не проводилося. Отже, вважала, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі є завищеним. 29.09.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Руденко К. В. надіслав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності, з\~урахуванням позиції щодо зменшення розміру судових витрат. Також, засобами телефонного зв`язку повідомила про визнання позову відповідачем щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у виписці з ЄДРПОУ, Модельного статуту ТОВ "ФК "Процент", витягу із Державного реєстру фінансових установ (а. с. 82-90). Даними копій кредитного договору № 12642 від 24.05.2024, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, Паспорта споживчого кредиту, Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, виписки АТ КБ "Приватбанк", підтверджується, що 24.05.2024 між ТОВ\~"ФК "Процент" та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала 6 000 грн 00 коп., на строк 365 днів, з процентною ставкою за користування кредитом становить 1,5 % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка 547,50 %). Загальна сума кредиту визначена у розмірі 38 850 грн 00 коп. : 6 000 грн 00\~коп. - тіло кредиту; 32 850 грн 00 коп. - нараховані проценти (а. с. 55-64, 73-81, 113, 114). Згідно детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 12642 від 24.05.2024, станом на 20.06.2025 мається заборгованість у відповідача [PERSON] у розмірі 38 850 грн 00 коп., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом - 6 000 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за відсотками - 32 850 грн 00 коп. (а. с. 65-70). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями статей 512-514 ЦК України врегульовано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням 24.05.2024 між ТОВ "ФК "Процент" та [PERSON] кредитного договору № 12642, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який визнано відповідачем. Представник відповідача Гетьман О. М. подала в інтересах [PERSON] заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, це не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і, відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову в частині вимог щодо заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, позовна заява ТОВ "ФК "Процент" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 38 850 грн 00 коп. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024, акту приймання-передачі наданих послуг № 36 від 30.04.2025, витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 36 від 30.04.2025 (а. с. 91-995). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: "суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами". Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд взяв до уваги, що розглядувана справа, має незначну складність, не викликала суспільного інтересу під час її розгляду, результат вирішення цієї справи не має вплинути на репутацію сторін, спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, законодавство у цій категорії справ є сталим і судова практика має ознаку єдності. Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, враховуючи визнання позову в частині вимог щодо заборгованості за кредитним договором та заперечення відповідача щодо заявленої суми судових витрат на правову допомогу, суд вважає цю вимогу завищеною щодо іншої сторони спору. На підставі викладеного, суд вбачає правові підстави, передбачені ч. 5 ст. 137 ЦПК України, для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу на 5000 грн 00 коп. та для визначення вартості витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню в розмірі 5 000 грн 00 коп., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності. За таких обставин, вимога про відшкодування судових витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката в сумі 5 000 грн 00 коп. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 211 грн 20 коп. (а. с. 1).

Outcome: partial