Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 19.07.2017 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що протягом останнього часу шлюбні відносини між нею та відповідачем поступово погіршувалися. Вони шмагалися зберегти шлюб, проте на даний час дійшли спільного висновку про необхідність припинення шлюбних відносин. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався та існує формально, так як на даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Відносини між ними напружені, потреби зберігати сім`ю вона не бачить та не має такого бажання. Вважає, що за таких умов шлюб між нею та відповідачем необхідно розірвати. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовну заяву просить задовольнити. Від відповідача суду надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просить здійснювати без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 19.07.2017 року, сторони 19.07.2017 зареєстрували шлюб у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис за № 60. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved