Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 17.09.2022 Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький); стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сім`ю та життєві цінності, що робить збереження шлюбу неможливим та суперечить інтересам сторін. Позивач також вказує, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, батько дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Відповідач фізично здоровий та працездатний, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. ІІ. Процедура та позиції сторін Згідно з ухвалою суду від 31.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими документами двічі направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 18), однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, чергове поштове відправлення повернулось не врученим 09.09.2025 з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, що копію процесуального рішення отримав (а.с. 23-24, 27-28). Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не\~скористались своїм\~правом та\~не подали\~до суду\~клопотань про\~розгляд справи\~у судовому\~засіданні з\~повідомленням сторін. Будь-які інші заяви по суті справи також не надходили. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 17.09.2022 Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №236, що підтверджується змістом оригінала свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8,10). Діти проживаю разом з матір`ю (а.с. 7, 12, 13), спір щодо визначення місця їх проживання між сторонами відсутній. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги про розірвання шлюбу Згідно статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з цим позовом, на примирення не погоджується, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Щодо вимоги про стягнення аліментів Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 183 Сімейного кодексу України встановлює, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. Діти проживають разом з матір`ю, домовленість між батьками щодо виконання обов`язку батька сплачувати аліменти відсутня, що є підставою для задоволення вимоги позивачки про стягнення аліментів. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, враховує те, що відповідач є молодою особою працездатного віку, відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність в нього інших утриманців, з метою забезпечення прав неповнолітніх дітей на належне утримання, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на їх утримання в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору та на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн з вимоги про розірвання шлюбу, який був сплачений при подачі позову.

Outcome: approved