Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міолан» (далі - ТОВ «Міолан») через систему «Електронний суд» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №7493840, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором, з терміном повернення кредиту 10 липня 2025 року. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором розмірі, а останній у свою чергу не виконала умови кредитного договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені статтею 11 та статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач одноразовим ідентифікатором підписала кредитний договір шляхом використання електронного цифрового підпису. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №7493840 від 30 липня 2024 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 31 873,80 грн., з них: 9 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16 998,80 грн - заборгованість за відсотками, 475,00 грн - заборгованість по комісії; 5 000,00 грн - штрафні санкції. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] своїх грошових зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним договором у розмірі 31 873,80 грн, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу у розмірі 7100,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2025 року позовну заяву передано на розгляд головуючому судді Кирильчук І. А. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито позовне провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог абзацу 2 частини першої статті 177 ЦПК України. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштові відправлення повернулись з відмітками «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial