Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 106162 від 17.01.2020 року, в сумі 8600,00 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 гривень; Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 6600,00 грн., а також судовий збір у сумі 2422,40 гривень. Позов мотивує тим, що 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу N?01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу N?01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . 17.01.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» (далі за текстом - Товариство) та [PERSON] (далі за текстом - Відповідач) укладено кредитний договір N? 106162 (далі за текстом - Кредитний договір або Договір) про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов?язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов?язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, Дата надання кредиту: 17.01.2020 року, Строк кредиту :14 днів, Валюта кредиту: UAH, Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 8600,00 грн., (Вісім тисяч шістсот гривень 00 копійок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 гривень (Дві тисячі гривень 00 копійок). Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 6600,00 грн (Шість тисяч шістсот гривень 00 копійок). Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти N? [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 17.01.2020 картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки N? [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов?язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов?язаних із цим несприятливих наслідків. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором N? 106162 від 17.01.2020 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. Так як взятих на себе згідно укладеного договору зобов`язань відповідач не виконала, виниклу заборгованість не погашає, а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити. Матеріали позову надійшли до Саксаганського районного суду м.Кивого Рогу через систему «Електронний суд» 10 липня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Сіденка С.І. Ухвалою судді від 14.07.2025 року справу передано на розгляд Личаківського районного суду м.Львова . 12.08.2025 року матеріали справи надійшли на адресу суду. Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року позов прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив розгляд справи здійснювати у відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена. В попередньому судовому засіданні проти позову заперечила з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Пояснила суду, що спірний договір №106162 від 17.01.2020 року, ніби-то укладений з ТзОВ «Займер» (ЄДРПОУ 42146903) та [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), вона ніколи не укладала та не підписувала електронним підписом такий договір, жодних коштів на рахунок від ТзОВ «Займер» не отримувала. Зазначила, що 17 січня 2020 року зверталась із письмовою заявою до Галицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо таємного викрадення невідомою особою її мобільного телефону iphone 6, яке відбулось 17.01.2020 року. Вказане звернення зареєстровано в ЖСО №1766 від 17.01.2020 року. Також позивачка зверталась в Галицький ВП ГУ НП у Львівській області, що в наслідок викрадення мобільного телефону, невідомою особою було отримано кредит в установі «Євро-гроші» у розмірі 5900, 00 грн. Вказане звернення зареєстроване в ЖСО №30942 від 01.12.2020 року. По даних фактах відомості внесені в ЄРДР №12020140050000353 від 18.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, що підтверджується довідкою №3676/37-22 від 23.02.2022 року, виданою Львівським районним управлінням поліції №1 ГУ НП у Львівській області та витягом з ЄРДР. [PERSON] стверджує, що від її імені договір з ТзОВ «Займер» оформила інша особа, використовуючи викрадений телефон позивачки. Відтак, договір, в якому особа зазначена стороною, але не підписувала його є неукладеним, таким що не відбувся. На підтвердження вказаних покликань представила суду відповідні письмові документи,і також копію рішення Галицького районного суду м.Львова від 14 червня 2022 року у справі №461/1442/22, які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судовим розглядом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 106162 від 17.01.2020 року, в сумі 8600,00 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 гривень; Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 6600,00 грн. Таким чином, предметом спору є кредитна заборгованість за Кредитним договором № 106162 від 17.01.2020 року. Стверджуючи про укладеність вказаного договору відповідачем та відповідно невиконання взятих на себе згідно такого зобов`язань щодо погашення виниклої заборгованості представник позивача у поданому позові зазначає про наступне. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу N?01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу N?01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . 17.01.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» (далі за текстом - Товариство) та [PERSON] (далі за текстом - Відповідач) укладено кредитний договір N? 106162 (далі за текстом - Кредитний договір або Договір) про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов?язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов?язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, Дата надання кредиту: 17.01.2020 року, Строк кредиту :14 днів, Валюта кредиту: UAH, Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 8600,00 грн., (Вісім тисяч шістсот гривень 00 копійок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 гривень (Дві тисячі гривень 00 копійок). Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 6600,00 грн (Шість тисяч шістсот гривень 00 копійок). Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти N? [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 17.01.2020 картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки N? [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов?язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов?язаних із цим несприятливих наслідків. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором N? 106162 від 17.01.2020 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. Оцінюючи обґрунтованість та вмотивованість заявлених позивачами у позовній заяві вимог, на предмет їх відповідності обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а також доказового підтвердження суд враховує наступне. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Диспозитивність цивільного судочинства виявляється в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 13 ЦПК України). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. За статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, можна зробити висновок, що суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України. У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Згідно долученої до матеріалів справи копії рішення Галицького районного суду м.Львова від 14 червня 2022 року у справі №461/1442/22, яке набрало законної сили у встановленому ЦПК України порядку 15.07.2022 року (режим доступу: https://reyestr.court.gov.ua/Review/104798714), встановлено, що таким задоволено позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», за участю третьої особи - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича від 17.12.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером 14308 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості, що виникла за кредитним договором №106162 від 17.01.2020 року, за період з 17.01.2020 року по 12.11.2021 року, у розмірі 13640, 00 - визнано таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з вказаного судового рішення предметом спору був спірний кредитний договір №106162 від 17.01.2020 року, що й у даній справі. Згідно мотивувальної частини вказаного судового рішення мотивами для ухвалення такого були наступні обставини, які суд вважав доведеними. « [PERSON] 17 січня 2020 року зверталась із письмовою заявою до Галицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо таємного викрадення невідомою особою її мобільного телефону iphone 6, яке відбулось 17.01.2020 року. Вказане звернення зареєстровано в ЖСО №1766 від 17.01.2020 року. Також позивачка зверталась в Галицький ВП ГУ НП у Львівській області, що в наслідок викрадення мобільного телефону, невідомою особою було отримано кредит в установі «Євро-гроші» у розмірі 5900, 00 грн. Вказане звернення зареєстроване в ЖСО №30942 від 01.12.2020 року. По даних фактах відомості внесені в ЄРДР №12020140050000353 від 18.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, що підтверджується довідкою №3676/37-22 від 23.02.2022 року, виданою Галицький ВП ГУ НП у Львівській області та витягом з ЄРДР. Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. не вправі був вчиняти вказаний виконавчий напис, оскільки не встановив того чи пред`явлена заборгованість є безспірною, а також виконавчий напис вчинений за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору за яким може провадитися стягнення заборгованості. Отже, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, а виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №14308, вчинений 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості, що виникла за кредитним договором №106162 від 17.01.2020 року, за період з 17.01.2020 року по 12.11.2021 року, у розмірі 13640, 00 - слід визнати таким, що не підлягає виконанню». Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» був стороною у справі №461/1442/22, з рішенням суду від 14 червня 2022 року та його мотивами погодився, оскільки відомостей про оскарження такого судом не здобуто. Відповідно до положень ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем було спростовано факт укладення спірного договору та наявності договірних зобов`язань, така обставина виключає наявність заборгованості за кредитним договором, а також доказів неналежного виконання саме відповідачем зобов`язання за вказаним договором, оскільки стороною позивача не надано доказів, що саме відповідач укладав спірний договір в електронному вигляді. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та не доведеними, а відтак не підлягають задоволенню. Зважаючи на положення статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову понесені стороною позивача судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed