Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] у позивача народився син [PERSON] , відомості про батька в актовому записі про народження на той час було записано, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 10.01.2023 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . 21.09.2023 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. За таких обставин, [PERSON] просить в судовому порядку встановити [PERSON] обов`язок сплати аліментів на утримання дитини. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Позивач [PERSON] , в порядку ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, адвокат Балацький Д.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просив справу розглядати за його та відповідача відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , місце перебування: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта та довідки а.с. 7-9). Відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта та довідки а.с. 17-23).. Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] (підтверджено копією свідоцтва про народження а.с. 11). Дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи а.с.25). Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття та за ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. При розгляді справи, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та [PERSON] , до якого пред`явлено вимогу про стягнення аліментів (родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України, споріднення підтверджено свідоцтвом про народження); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні [PERSON] , яка пред`явила позов про стягнення аліментів (після фактичного припинення шлюбних відносин неповнолітня дитина мешкає разом з матір`ю (позивачем); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дітей відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов`язань відповідачу є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд в розумінні ст. 182 СК України враховує: - стан здоров`я платника аліментів та дітей: будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідача не надано; - матеріальне становище платника аліментів: відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, довідку про отримувані доходи суду не надано; - відсутність у [PERSON] грошових зобов`язань, відповідач не несе утримань за виконавчими листами, не має неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач заявляє вимогу стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказаних правових норм, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як такі що ґрунтуються на чинному законодавстві, спрямовані на забезпечення інтересів неповнолітньої дитини відповідно до справжніх обставин справи. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. На підставі\~ст.\~ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191\~СК України,\~

Outcome: approved