Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою в якій просить визнати їй додатковий строк на прийняття спадщини та визначити строк строком на два місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . Починаючи з 20 вересня 2012 року позивач постійно здійснювала догляд за хворою матір`ю, купувала продукти та ліки, після смерті останньої здійснила її поховання. Оскільки вона є єдиної донькою, а отже є єдиним спадкоємцем померлої, позивач зверталась до міської ради та нотаріуса з проханням роз`яснити які документи необхідно зібрати та подати до нотаріуса для прийняття спадщини, де їй повідомили про необхідність надати оригінали правовстановлюючих документів на майно, без них нотаріус не оформить спадщину. А також повідомили про те, що це можливо зробити у будь-який час після закінчення пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19. В наслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводились ряд інших обмежень. Тому, необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби унеможливило подальше звернення до нотаріуса. Крім того, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента №64/2022 введено воєнний стан, який згодом продовжено, тому в подальшому позивач мала складнощі у зверненні до нотаріуса з відповідною заявою. До того ж, смерть матері стала для позивача важким ударом, її самопочуття погіршилось, в зв`язку із чим вона перебувала у тяжкому психоемоційному стані, втратила сенс до життя. Враховуючи зазначене вище, позивач просить суд врахувати та вважати поважними причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви нотаріусу на оформлення спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься її заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача також в підготовче засідання не з`явився, подав заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розгляд справи провести без його участі. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами справи, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2025 року у справі № ЄУН 389/199/25 (Провадження №2-о/389/4/25) встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в м.Знам`янка померла [PERSON] (а.с.32). Як вбачається з відомостей, наданих Знам`янською міською радою Кіровоградської області, померла [PERSON] станом на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних реєстру територіальної громади, станом на 16 серпня 2021 рік відомості про склад інших зареєстрованих осіб, у тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб у вищезазначеному будинку, відсутні (а.с.54). Відповідно до довідки завідувача Першої Знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 07 лютого 2025 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась (а.с.55-57). Роз`ясненням нотаріуса повідомлено позивача зокрема про те, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину, так як в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подала, інші спадкоємці згоди на подання нею з аяви про прийняття спадщини не давали, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала. Нотаріусом запропоновано звернутись до суду для вирішення питання стосовно додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.39-40). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, Відповідно до положень\~статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Крім того, частиною 1 ст.82\~ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, з урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), оскільки спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці не встановлені, суд вважає, що причина пропуску вказана позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved