Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 15875 грн. Позовна заява обґрунтовується тим, що 2 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1БАНК») та [PERSON] укладено договір позики № 2328851, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5000 грн., а позичальник зобов`язався повернути їх, а також сплатити проценти від суми позики та комісію. ТОВ «1БАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання по поверненню позики та сплати процентів і комісії належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 15875 грн., з яких: 5000 грн. основний борг, 525 грн. проценти, 600 грн. комісія, 9750 грн. пеня. 14 червня 2021 року між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з яким право вимоги за договором № 2328851 перейшло до позивача. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явився. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідач [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 31 липня 2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області справу передано за підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області. 26 серпня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 2\~серпня 2024\~року ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~та [PERSON] \~(підписано\~електронним підписом\~ одноразовим\~ідентифікатором 075833)\~уклали договір\~позики №\~2328851\~(далі\~ Договір)\~за умовами\~якого позикодавець\~надав позичальнику\~у власність\~грошові кошти\~(позику)\~в розмірі\~5000\~грн.\~(п.\~2.1)\~шляхом їх\~перерахування на\~банківський рахунок\~позичальника із\~використанням реквізитів\~електронного платіжного\~засобу ( [NUMBER] ),\~на строк\~15\~днів (п.\~2.2)\~зі сплатою\~процентів 0,01% (п. 2.3) та комісії 22,36% від суми наданої позики (п. 2.4), а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти від суми позики та комісію за надання позики (арк. спр. 6-9). Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування позикою до дати повернення позики (включно), на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою до повного погашення заборгованості за договором. Комісія за надання позики нараховується одноразово в дату надання позики (п. 4). Орієнтовна загальна вартість позики становить 6125 грн. (п. 2.4). Позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за Договором (п. 5.5). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, проценти за користування кредитом, дату видачі кредиту, дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді (арк. спр. 9 на звороті-10). Згідно з\~поданим ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~розрахунком заборгованості\~за договором\~позики №\~2328851\~станом на\~31\~травня 2025\~року у\~ [PERSON] \~наявна заборгованість\~в розмірі\~15875\~грн., з яких: 5000 грн. основний борг, 525 грн. відсотки, 600 грн. комісія, 9750 грн. пеня (арк. спр. 20). З копій договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21, укладеного між ТОВ «1 БАНК» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», додаткових угод від 28 липня 2021 року № 2, 13 червня 2022 року № 7 та від 23 грудня 2024 року № 45, ТОВ «1 БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за договором позики від 2 серпня 2024 року № 2328851 (арк. спр. 11-16). Про що також був складений акт прийому-передачі реєстру божників від 23 грудня 2024 року (арк. спр. 17). Згідно платіжної інструкції від 27 грудня 2024 року № 586 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на користь ТОВ «1БАНК» кошти згідно договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 (арк. спр. 18). Відповідно до реєстру боржників № 39 від 23 грудня 2024 року до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 від ТОВ «1БАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 2328851 на загальну суму 15875 грн. (арк. спр. 19). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики від 2 серпня 2024 року № 2328851, який укладений між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «1БАНК» було укладено договір позики від 2 серпня 2024 року № 2328851 в електронній формі, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «1БАНК» надало відповідачу кошти в сумі 5000 грн. строком на 15 днів, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними та комісію за надання позики, розмір яких визначений договором. У підписаному відповідачем договорі позики від 2 серпня 2024 року № 2328851 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія на задання кредиту, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Позивач «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором позики від 2 серпня 2024 року № 2328851, укладеним між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти, не сплатив проценти та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики від 2 серпня 2024 року № 2328851: 5000 грн. основний борг, 525 грн. проценти, 600 грн. комісія. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав. Отже, суд вважає, що позов в цій частині обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 2 серпня 2024 року № 2328851: 5000 грн. основного боргу, 525 грн. процентів, 600 грн. комісії. Щодо заявлених ТОВ «ФК «ЄАПБ» вимог про стягнення з [PERSON] пені в розмірі 9750 грн. суд зазначає таке. Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, виходячи із цих приписів, суд не вбачає підстав для стягнення з [PERSON] пені у розмірі 9750 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1168,20 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 38,58%.

Outcome: partial