Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Зачепіло Зоряну Ярославівну звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що в 2023 році позивач разом з чоловіком придбала автомобіль Tesla model 3, який мав пошкодження та потребував ремонту. Для ремонту даного автомобіля 16.08.2023 року [PERSON] звернулася до [PERSON] , з яким домовились про здійснення ремонтних робіт, вартість якого за підрахунками останнього складала 3500 доларів США, що у гривневому еквіваленті становило 131250 грн. На виконання даної домовленості позивач перерахувала на банківські реквізити [NUMBER] [PERSON] 131 250 грн та передала автомобіль для ремонту. 31.08.2023 року [PERSON] у режимі смс-повідомлень повідомив, що автомобіль очікує черги на ремонт та пообіцяв, що 17.11.2023 року позивач зможе забрати вже відремонтований автомобіль. В подальшому від знайомих позивачу стало відомо, що [INFO] [PERSON] помер, при цьому ніяких ремонтних робіт здійснено не було, позивач забрала автомобіль у тому самому стані, в якому він і був. Позивач вважає відповідача [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , а тому вказані вище грошові кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню. Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.09.2024 року передано вказану цивільну справу до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (зміна назви суду на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» №4273-IX, який набув чинності 25 квітня 2025 року на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області). Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 року клопотання представника відповідача - адвоката Кіреєва Вадима Валерійовича про витребування доказів задоволено частково, витребувано від Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник відповідача надіслав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що з обґрунтування позовних вимог вбачається, що грошові кошти в розмірі 131\~250 грн були перераховані позивачем [PERSON] саме як оплата за ремонті роботи належного позивачу автомобіля Tesla model 3, тобто є виконанням досягнутих між позивачем та [PERSON] домовленостей за укладеним між ними договором про надання послуг, що виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. При цьому позивачем не доведено факт реального перерахування нею грошових коштів отримувачу [PERSON] . Також позивачем не доведено, що банківська картка [NUMBER] дійсно належить [PERSON] , а надані копії скріншотів переписки у месенджері Viber не можуть бути належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, оскільки взагалі не містять повних даних для ідентифікації платника та отримувача коштів при перерахуванні коштів. Крім того, представник відповідача звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] не приймала спадщину після смерті [PERSON] , не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на підтвердження чого надано довідку № 3214 про зареєстрованих осіб, у зв`язку з чим твердження позивача про те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] є безпідставними. Представник позивача надіслала письмові пояснення, в яких спростовує посилання представника відповідача про відсутність достатніх доказів, посилаючись, зокрема, на виписку з мобільного додатку «Монобанк» за період з 16.08.2023 року по 05.03.2025 року та заяву, подану до ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення за фактом шахрайських дій, як на підтвердження факту того, що [PERSON] не було повернуто усю суму сплачених коштів позивачем за невиконану роботу останнього. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу «Tesla model 3», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до виписки про рух коштів по картці клієнта [PERSON] у АТ «Універсал Банк», остання 18.08.2023 року здійснила переказ грошових коштів у сумі 100000 грн трьома платежами на рахунок [PERSON] . Як вбачається з листа т.в.о. начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції Діани Марченко №613/24/аз від 05.07.2024 року, 06.06.2024 року до ВнП№1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала суду, щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом шахрайських дій гр. [PERSON] по відношенню до гр. [PERSON] , яка розрахувалась за послуги ремонту автомобіля 131250 грн та його не отримала так як гр. [PERSON] помер. 07.06.2024 року за відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024162380000289 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Під час проведення дізнання [PERSON] було визнано потерпілою по вказаному кримінальному провадженню, вручено їй відповідну пам?ятку про процесуальні права та обов?язки, а також допитано в якості потерпілої, яка надавши письмові показання пояснила, що у 2023 році вона вирішила пригнати із закордону автомобіль Tesla model 3 скориставшись послугами перевіреного перевізника з яким раніше вже працювали - American Express. По приїзду автомобіля в Україну, логіст компанії одразу повідомив про це, та потерпіла звернулась до нього з проханням аби їй порадили надійного майстра з ремонту автомобіля, на що логіст компанії [PERSON] , надав їй номер телефону керівника відділу Сервіс - Романа Чепули. 16 серпня 2023 року потерпіла зв?язалась з [PERSON] , вони обговорили питання вартості ремонту автомобіля, він зробив підрахунок вартості ремонтних робіт. Вартість ремонту складала 3 500 доларів США, що у гривневому еквіваленті склало - 131 250 грн. 18 серпня 2023 року [PERSON] надав потерпілій банківські реквізити, за якими потерпіла здійснила 4 платежі, на загальну суму 131 250 грн., як було обумовлено [PERSON] . В подальшому потерпіла спілкувалась з [PERSON] щодо того, як просувається ремонт автомобіля: 31 серпня 2023 року [PERSON] , повідомив, що автомобіль знаходиться на станції дефектів та очікує черги, обіцяв скинути фото, але так нічого і не надіслав. 15 вересня 2023 року [PERSON] , повідомив що у вівторок - середу почнуть зборку автомобіля. 5 жовтня [PERSON] обіцяв, що до кінця тижня автомобіль буде готовий. 25 жовтня 2023 року [PERSON] обіцяв, що потерпіла забере автомобіль 17 листопада 2023 року, однак 4 листопада 2023 року потерпілій стало відомо, що [PERSON] помер від передозування наркотичними засобами. На теперішній час тривають слідчі дії. Згідно відповіді державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 10.04.2025 року, на виконання ухвали суду про витребування доказів повідомлено про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до довідки Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 10.02.2025 року №3453 про зареєстрованих осіб, станом на 04.11.2023 року [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 07.10.2003 року разом з [PERSON] , [INFO] . Будь-які інші особи, за вказаною адресою зареєстровані не були. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Віповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.\~626\~ЦК України,\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Договір\~є одностороннім,\~якщо одна\~сторона бере\~на себе\~обов`язок\~перед другою\~стороною вчинити\~певні дії\~або утриматися\~від них,\~а друга\~сторона наділяється\~лише правом\~вимоги,\~без виникнення\~зустрічного обов`язку\~щодо першої\~сторони. Договір\~є двостороннім,\~якщо правами\~та обов`язками\~наділені обидві\~сторони договору. До\~договорів,\~що укладаються\~більш як\~двома сторонами\~(багатосторонні\~договори),\~застосовуються загальні\~положення про\~договір,\~якщо це\~не суперечить\~багатосторонньому характеру\~цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно ст.\~638\~ЦК України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до с. ст. 598,\~599 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до\~ст. 653 ЦК України\~у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] не було виконано своїх зобов?язань по ремонту транспортного засобу «Tesla model 3», власником якого є [PERSON] , в строк та на умовах їхньої усної домовленості, оскільки останній помер. Разом з тим, суд зауважує на тому, що за змістом положень ст. 653 ЦК України, якщо у межах договірних відносин мали місце невиконані зобов`язання, сторони договору мають право на повернення відповідного майна, оскільки підстава набуття відпала. Правою підставою такого повернення є ст. 1212 ЦК України. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст.\~1231 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі,\~який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що повернення коштів в даному випадку здійснюється шляхом звернення вимоги до спадкоємців, які успадкували майно та зобов`язання [PERSON] . У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року у справі № 202/7691/17 (провадження № 61-5042св21), зазначено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення позивачу грошових коштів за невиконання зобов`язання на підставі ст.\~1212 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed