Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка з відповідачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на її утриманні, при цьому відповідач ухиляється від надання матеріального утримання дітям, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання цього позову до суду, та до досягнення найстаршою дитиною, [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. У разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами, судову повістку про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Вказана поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те, що відповідач в судове засідання не з`явився, на виконання вимог п. 4 ч. 8 ст.\~128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подавав, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних документів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Встановлено, що позивачка з відповідачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 07.05.2011, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04.05.2018. Діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 21.08.2025 № 110, виданою адміністратором ЦНАП Губинівської селищної ради. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Сторонами не надано доказів того, що між ними досягнуто угоди про утримання дітей, а також доказів добровільного виконання відповідачем вказаних обов`язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на своїх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дітям. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною, [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] . Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дітей. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз`яснює, що за положеннями статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved