Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позов мотивований тим, що позивач 5 листопада 2016 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У сторін в шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO] . Шлюбно - сімейні стосунки між позивачем та відповідачем фактично були припинені після народження доньки, що стало підставою для розірвання шлюбу. Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано 26 квітня 2019 р. Дніпровським районним судом м.Києва. Після розірвання шлюбу позивач разом з донькою стала проживати в с.Велика Димерка Броварського р - ну, Київської обл. 24 липня 2021 р. позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та в шлюбі з останнім народила доньку [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] не приймає будь - якої участі в житті своєї доньки [PERSON] , не займається її вихованням, утриманням, забезпеченням, а також а не бачиться та не спілкується з останньою. На даний час місце ( проживання) знаходження відповідача достовірно не відоме так -як з ним втрачені будь -які зв`язки як з позивачем так і з донькою . Крім того відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також до кримінальної відповідальності за незаконне вживання наркотичних засобів. На підставі викладеного відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON] в судовому порядку. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просив його задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, вказуючи на те, що малолітня [PERSON] не знає свого біологічного батька, так -як останній не цікавиться її життям, вихованням та розвитком своєї доньки, та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи сповіщався в установлений законом спосіб. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області в судове засідання не з`явився, але до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 5 листопада 2016 року перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] . У сторін в шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO] . Шлюбно - сімейні стосунки між позивачем були припинені та рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 26.04.2019 р. шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. 24 липня 2021 р. позивач [PERSON] уклала повторно шлюб з [PERSON] та в шлюбі з останнім народила доньку [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбно - сімейний стосунків та розірвання шлюбу позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] останній будь - якої участі у житті дитини не приймає, та не дає матеріальної допомоги в утриманні своєї доньки Рішенням №82 Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської обл. від 18 лютого 2025 р. було затверджено висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської обл. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у зв`язку з ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає висновок Органу Опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його сина [PERSON] обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, висновок органу опіки та піклування, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків відносно малолітнього сина. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 908 грн.

Outcome: approved