Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 40 200 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 січня 2025 року між сторонами укладено кредитний договір №07093-01/2025, відповідно до умов якого [PERSON] видано кредит у сумі 15 000 грн. на 120 днів, за сплатою процентів. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 09 травня 2025 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 40 200 грн., з яких: 15 000 грн. - заборгованість за кредитом; 16200 грн. - заборгованість процентами; 1 500 грн. - заборгованість за комісією; 7 500 грн. - заборгованість за штрафами. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, представник ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП посилався на те, що 04 січня 2025 року між сторонами укладено кредитний договір №07093-01/2025, відповідно до умов якого [PERSON] видано кредит у сумі 15 000 грн. на 120 днів, за сплатою процентів. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 09 травня 2025 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 40 200 грн., з яких: 15 000 грн. - заборгованість за кредитом; 16200 грн. - заборгованість процентами; 1 500 грн. - заборгованість за комісією; 7 500 грн. - заборгованість за штрафами. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, представником позивача при подачі позову до суду, не надано доказів укладення безпосередньо між позивачем та відповідачем договору кредиту з усіма необхідними реквізитами, істотними умовами укладання договору, підпису кредитора та позичальника з ідентифікацією особи останнього, а також докази отримання кредиту та наявності заборгованості позичальника перед кредитором, натомість надано договір про надання фінансового кредиту №09495-01/25 від 05 січня 2025 укладений між позивачем та [PERSON] . Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Приймаючи до уваги, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» не доведено належними доказами у справі, наявності у відповідача кредитних зобов`язань перед позивачем, не доведені обставини кредитної заборгованості [PERSON] на загальну суму 40 200 грн., на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed