Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

ТОВ «ФК «Айконс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3523810201/526875 від 30.06.2020 в сумі 8500 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.06.2020 року між ТОВ "Кредитна установа"Європейська кредитна група" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3523810201/526875 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн, строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою - 2,50 % в день. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання передбачені договором не виконувала, в результаті чого станом на 28 березня 2025 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 8500,00 грн, з яких 2 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6500,00 грн - прострочена заборгованість по процентам. В ході укладення договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним договором. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3523810201/526875 від 30.06.2020 року в розмірі 8500,00 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат. 29.09.2025 на адресу суду надійшла заява про відшкодування судових витрат на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, заяв, клопотань, відзиву не надала. Згідно трекінгу відправок "УКРПОШТА" судова повістка була врчуена одержувачу 05.08.2025. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.06.2020 року між [PERSON] та ТОВ "Кредитна установа"Європейська кредитна група" укладено кредитний договір № 3523810201/526875 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 2 000,00 грн, строком на 30 днів, з 30.06.2020 року по 29.07.2020 року, із стандартною процентною ставкою - 2,50 % в день.Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом.( коп.а.с.17-20). Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором R15064 авд 30.06.2025 за номером телефону [NUMBER] ( коп.а.с.12). 31.03.2025 [PERSON] було направлено вимогу про виконання забов`язань за кредитним договором ( коп.а.с.8). 20 серпня 2021 року ТОВ "Кредитна установа"Європейська кредитна група" та ТОВ "ФК Сіті фінанс груп" уклали договір факторингу № 1-20/08/2021, згідно з умовами якого ТОВ "ФК Сіті фінанс груп" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно боржників ТОВ "Кредитна установа"Європейська кредитна група", зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 3523810201/526875 від 30 червня 2020 року.( коп.а.с.21-24). 25 серпня 2021 року між ТОВ "ФК Сіті фінанс груп" та ТОВ "ФК АЙКОНС" укладено договір факторингу № 1-25/08/2021, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором № 3523810201/526875 від 30 червня 2020 року, укладеним з [PERSON] ( коп.а.с13-14). Згідно витягів з реєстру боржників у [PERSON] наявна заборгованість за договором 3523810201/526875 від 30 червня 2020 в сумі 8500 грн ( коп.а.с.10-11). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором 3523810201/526875 від 30 червня 2020 у [PERSON] станом на 28.03.2025 наявна заборгованість в сумі 8500 грн( коп.а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. В силу положень ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2ст. 1056-1 ЦК Українирозмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У постанові від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК Україникредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В судовому засіданні доведено укладення 30.06.2020 [PERSON] з ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" кредитного договору строком на 30 днів зі сплатою 2,5 % від суми кредиту за добу, тобто 30 грн , що відповідає нарахуванням зазначеним у графіку розрахунків доданому до договору про надання фінансового кредиту. Отже, розмір відсотків в межах дії кредитного договору становить 1500 грн. Розрахунку заборгованості відсотків на суму 6500,00 грн позивачем не надано. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність заборгованості за кредитним договором укладеним між [PERSON] та ТОВ "Кредитна установа"Європейська кредитна група" № 3523810201/526875 на суму 3500 грн,. з яких 2000 грн сума кредиту та 1500 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною першоюстатті 1077 ЦКвизначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першоїстатті 1078 ЦК Українипредметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором № 3523810201/526875 від 30.06.2020 року укладеного між [PERSON] та ТОВ "Кредитна установа"Європейська кредитна група" на суму 3500 грн На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам

Outcome: approved