Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що 06.01.2022 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак [NUMBER] по вул. Залютинській, поблизу буд. 12А в м. Харкові скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Leaf» номерний знак [NUMBER] за кермом якого був [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.01.2022 року [PERSON] було визнано винним у даному ДТП за ст. 124 КУпАП. Потерпілий внаслідок ДТП [PERSON] звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК`УНІКА» для виплати страхового відшкодування в розмірі 65\~000 грн. 00 коп. ПрАТ «СК`УНІКА» звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 65\~000 грн. 00 коп. Між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207194436 від 10.12.2021, предметом якого є майнові інтереси [PERSON] пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] . В зв`язку з тим, що [PERSON] є пенсіонеркою, відповідальність по відшкодування шкоди покладається на винуватця ДТП в 50% співвідношенні до суми завданих збитків. 26.12.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір № 26/12/2024 про відступлення права вимоги. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно завдані збитки в порядку регресу у розмірі 30\~336 грн. 34 коп. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 19.08.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомленням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що направлявся [PERSON] . На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомленням з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що направлявся [PERSON] . Відзиву на позовну заяву не подано. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 17 січня 2022р. №642/194/22, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Даною постановою було встановлено, що 06.01.2022 р. о 01 год. 30 хв. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак [NUMBER] по вул. Залютинській, поблизу буд. 12А в м. Харкові внаслідок порушення п.10.4 ПДР скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Leaf» номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно до матеріалів адміністративної справи, ан момент ДТП автомобілем «Nissan Leaf» номерний знак [NUMBER] керував [PERSON] . Згідно схеми ДТП та відповіді НПУ, власником автомобіля ВАЗ 2101 д.н. [NUMBER] є [PERSON] , на момент ДТП автомобіль застрахований у СК «Уніка» номер поліса 207367702; власником автомобіля «Nissan Leaf» д.н. [NUMBER] є [PERSON] , автомобіль застрахований у ПРАТ «СК «Україна» поліс 206236276. Згідно до поліса ОСЦПВВНТЗ №207194436, [PERSON] , яка є пенсіонером, забезпечила страхуванням у ПрАТ «ВУСО» автомобіль ВАЗ-2101 д.н. [NUMBER] на період з 11.12.2021 по 10.12.2022 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду майну визначена у 130000 грн. Також, у даному полісі вказано про зменшення страхового платежу пільговику на 50%. Згідно до поліса добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту №825001/4450/0000237 від 21.12.2021, [PERSON] забезпечив страхуванням у ПрАТ «СК «Уніка» автомобіль ВАЗ-2101 д.н. [NUMBER] на період з 22.12.2021 по 21.12.2022 року. ПрАТ «СК «Уніка» подавало до ПрАТ «СК «ВУСО» заяву №33154 про виплату страхового відшкодування на свою користь у розмрі 65000 грн (50% від вартості матеріального збитку) завданого [PERSON] , що керував автомобілем ВАЗ д.н. [NUMBER] внаслідок ДТП 06.01.2022 з автомобілем Nissan Leaf, де вказало що, оскільки транспортний засіб винної особи було застраховано полісом ЕР/207367702, СК Уніказдійснило страхове відшкодування в розмірі 130000,00 грн Згідно до страхового акту/наказу №00488904 від 29.11.2022, складеного ПрАТ «СК «Уніка», сумою страхового відшкодування потерпілому [PERSON] щодо автомобіля Nissan Leaf д.н. [NUMBER] (страхова подія 06.01.2022), є 130000,00 грн і перерахування цих коштів здійснюється на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ «Україна». Страхувальником вказаний [PERSON] на підставі поліса 207367702. Також вказано вжити заходів юридичному управлінню щодо стягнення 50% суми відшкодування у порядку регресу з ПрАТ «СК «ВУСО». ПрАТ СК «ВУСО» 31.01.2023 склало страховий акт №2269117-1 за Полісом ОСЦПВВНТЗ №20719443 (страхувальник [PERSON] ), за яким здійснило страхове відшкодування на користь ПрАТ «СК «Уніка» 60672,67 грн внаслідок страхового випадку внаслідок ДТП з вини водія [PERSON] , що сталася [INFO] . Дана сума перерахована платіжною інструкцією №4383 від 31.01.2023. ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] 26 грудня 2024 уклали договір №26/12/2024 про відступлення права вимоги, за яким, ФОП [PERSON] набув від ПрАТ «СК «ВУСО» права вимоги до Боржників. У додатку №1 до даного договору у списку боржників під номером 12 вказані страхувальник [PERSON] за номером договору 207194436, боржником вказаний [PERSON] , сума страхового відшкодування вказана 60672,67 грн, а сума боргу 30336,34 грн. ФОП [PERSON] направляв 26.12.2024 на адреси [PERSON] та [PERSON] повідомлення про відступлення до нього права вимоги, а також вимогу про відшкодування йому 30336,34 грн у порядку регресу. За ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно до п.3 статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до статті 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Положеннями статті 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV)передбачено, що у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених\~пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно до частини 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За цих обставин, із врахуванням того, що ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило страхову виплату за полісом №207194436 у розмірі 60672,67 грн, внаслідок спричинення шкоди водієм [PERSON] застрахованого автомобілю ВАЗ 2101 д.н. [NUMBER] , страховик ПрАТ «СК «ВУСО» набуло право регресної вимоги за ст. 38-1.1 Закону України № 1961-IV до водія [PERSON] у розмірі 50% виплаченого страхового відшкодування, тобто 30336 грн 34 коп. Разом із цим, суд не вбачає виникнення у ПрАТ «СК «ВУСО» права регресної вимоги до страхувальника [PERSON] . Згідно до матеріалів справи, [PERSON] не являється власником автомобіля ВАЗ 2101 д.н. [NUMBER] (за матеріалами ДТП, власником є [PERSON] ). Розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП не перевищив розмір шкоди за полісом №207194436, який уклала [PERSON] . Велика палата Верховного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) навела наступні правові висновки: відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За цих обставин право регресної вимоги до страхувальника [PERSON] є недоведеним. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 та ч.3 ст. 656 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Надані позивачем докази отримання ним права вимоги від ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору про відступлення права вимоги №26/12/2024 до [PERSON] є належними та допустимими, а тому є доведеним правомірність права вимоги у ФОП [PERSON] на регрес не стягнення страхового відшкодування до винуватця ДТП [PERSON] . У зв`язку із викладеним позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 30336,34 грн. Що стосується витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2\~ст. 137 ЦПК). На підтвердження надання правничої допомоги, позивачем надано Договір про надання правничої допомоги № 88 від 01.02.2024, укладений із адвокатом Трикозом Д.Є., ордер, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги, а також квитанцію адвоката про отримання 12793,30 грн від ФОП [PERSON] за правову допомогу відповідно до вказаного договору та додаткової угоди №1. У додатковій угоді №1 (де міститься акт приймання-передачі правової допомоги) сторони визначили, що вартість правової допомоги про стягнення збитків в порядку регресу з [PERSON] та [PERSON] становить 12793,30 грн та витрати часу складають 6 год. 30 хв. Відповідно до\~положень частини\~3\~ст.\~141\~ЦПК України: при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial