Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 75152864. Згідно умов вказаного договору, відповідачу надано позику в розмірі 9894 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 1,99% за кожен день користування позикою. 27 січня 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклеєно договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75152864. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75152864. Заборгованість за договором № 75152864 від 20 серпня 2021 року не погашена, в зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним договором становить 32725,94 грн. Крім того, 21 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 4023541. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 8000 грн., які остання зобов`язалась повернути кредитодавцю та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором строк. 15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 15-12/2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 4023541. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ Коллект Центр» укладено договір № 10-01-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь «ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4023541. Заборгованість за договором № 4023541 від 21 серпня 2021 року не погашена, в зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним договором становить 64566 грн. Також, 01 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 101477106. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 10000 грн., які остання зобов`язалась повернути кредитодавцю та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором строк. 17 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 17-12/2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 101477106. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ Коллект Центр» укладено договір № 10-03-2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь «ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101477106. Заборгованість за договором № 101477106 від 01 серпня 2021 року не погашена, в зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним договором становить 50237,12 грн. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитними договорами в розмірі 138789,06 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу, згідно позовної заяви просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляла, будь-яких заяв чи то клопотань не направляла. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказувала, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляла, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направила, причин його неявки не вказала, відзив на позов не подала, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» врегульовано правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про електронну комерцію» сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку, визначеному законом або договором. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та первісними кредиторами існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо стягнення заборгованості за договором позики № 75152864 від 20 серпня 2021 року Судом встановлено, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75152864 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Відповідно до п. 2 договору кредиту, сторони встановили наступні параметри та умови позики: сума позики 9894 грн.; строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка (базова)/день 1,99%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою та пеня 2.7% в день (які не застосовуються в період карантину). Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що: ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальник ознайомився на сайті з офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів»; до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті товариства, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі (п. 5 договору). Як передбачено п. 12 договору, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказаний договір позики підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Судом також досліджено правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція), затверджені наказом директора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» № 12/08/2021 від 12 серпня 2021 року. Зокрема, відповідно до умов п. 6.5 зазначених правил надання грошових коштів у позику, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальник на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або ї частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 17 грудня 2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 20 серпня 2021 року здійснило переказ грошових коштів в сумі 9894 грн. на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за договором № 75152864 заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 27 січня 2021 року становить 32544,88 грн., з яких: 9894 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22650,88 грн. - заборгованість за відсотками. Також, судом встановлено, що 27 січня 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022 за умовами якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується здійснити фінансування здійснити фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором № 75152864 в сумі 32544,88 грн., з яких: 9894 грн. - сума заборгованості за тілом; 22650,88 грн. - заборгованість по процентам. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 32465 від 27 січня 2022 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75152864 від 20 серпня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 75152864, станом на 10 січня 2023 року вбачається, що сума заборгованості відповідача за договором позики становить 32455,88 грн., яка складається з: 9894 грн. - заборгованості по основній сумі кредиту; 22650,88 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 22,76 грн. - нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами за період з 27 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року включно; 158,30 грн. - інфляційні збитки за користування грошовими коштами. Крім того, судом встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках до цього договору та сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі і порядку, визначених цим договором. Згідно витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до [PERSON] за договором № 75152864 в сумі 32725,94 грн., з яких: 9894 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 22650,88 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками: 181,06 грн. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявного у матеріалах справи акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 10 січня 2023 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75152864 від 20 серпня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 06 червня 2025 року [PERSON] має заборгованість за договором позики № 75152864 в розмірі 32725,94 грн., з яких: 9894 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 22650,88 грн. - заборгованість за відсотками; 22,76 грн. - 3% річних, 158,30 грн. - інфляційні збитки. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, нарахованої згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. За такого, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання нею умов укладеного договору позики та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 101477106 від 01 серпня 2021 року Судом встановлено, що [PERSON] 01 серпня 2021 року звернулась до ТОВ «Мілоан» з анкетою-заявою на кредит № 101477106, згідно якої просила надати їй кредит в розмірі 10000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту та відсотків за користування кредитом. На підставі заяви-анкети на кредит [PERSON] , 01 серпня 2021 року між ТОВ Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101477106. За умовами вказаного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн., строком на 30 днів, з 01 серпня 2021 року. [PERSON] в свою чергу мала повернути кредит 31 серпня 2021 року, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.1. договору сторони погодили, що комісія за користування кредитом становить 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. За умовами вказаного договору проценти за користування кредитом становлять 5800,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору), а стандартна (базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). Згідно умов п. 2.1 договору про споживчий кредит, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2 договору також передбачено порядок пролонгації строку дії договору на стандартних (базових) умовах. Так, згідно вказаного пункту договору, позичальник може збільшити строк кредитування на дин день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховується за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. Відповідно до п. 2.3.2 договору, сторони дійшли згоди, що розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України. У відповідності до п. 4.2 договору, сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складається у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацію), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Згідно п. 6.1 цей договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Приймаючи пропозицію товариства про укладення кредитного договору позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (в тому числі правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та, зокрема, підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п. 6.3 договору). Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 101477106 від 01 серпня 2021 року. Договір про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У відповідності до довідки ТОВ «Мілоан», [PERSON] , з якою укладено договір № 101477106 від 01 серпня 2021 року ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснено 21 серпня 2021 року одноразовим ідентифікатором W83942. Судом також досліджено правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (в редакції від 13 липня 2021 року). Як вбачається з квитанції АТ КБ «ПриватБанк», 01 серпня 2021 року ТОВ «Мілоан» на підставі договору № 101477106 здійснено переказ грошових коштів в розмірі 10000 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . Згідно відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за договором № 101477106 відображено: надання 01 серпня 2021 року позичальнику кредиту в розмірі 10000 грн. та нарахування комісії за оформлення кредиту в розмірі 1000 грн.; нарахування процентів в період з 02 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року включно в розмірі, встановленому п. 1.5.2 договору; нарахування процентів в період з 01 вересня 2021 року по 28 вересня 2021 року включно в розмірі, встановленому п. 1.5.2, 2.3.1.1 договору; нарахування процентів в період з 29 вересня 2021 року по 27 листопада 2021 року включно в розмірі, встановленому п. 1.6, 2.3.1.2 договору. Вказана відомість також містить інформацію про нарахування комісії за пролонгацію, часткову сплату тіла кредиту та процентів по кредиту. Крім того, зазначена відомість також містить інформацію про загальну суму заборгованості за кредитом, яка становить 22478,42 грн. та складається з: 8046 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 13432,42 грн. - заборгованості за процентами та 1000 - заборгованості по комісії. Також, судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 17-12/2021-62 за умовами якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується здійснити фінансування здійснити фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17-12/2021-62 від 17 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором № 101477106 в сумі 22478,42 грн., з яких: 8046 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13432,42 грн. - заборгованість по процентам; 1000 грн. - заборгованість за комісією. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 313550009 від 20 грудня 2021 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 101477106 від 01 серпня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 101477106, станом на 10 березня 2023 року вбачається, що сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 50237,12 грн., яка складається з: 8046 грн. - заборгованості по основній сумі кредиту; 13432,42 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 1000 грн. - заборгованості з комісії; 27758,70 грн. - нарахованих відсотків згідно кредитного договору, які нараховані за період з 17 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно. Крім того, судом встановлено, що 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках до цього договору та сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі і порядку, визначених цим договором. Згідно витягу з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до [PERSON] за договором № 101477106 в сумі 50237,12 грн., з яких: 8046 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 41191,12 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 1000 грн. - заборгованість за комісією. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявного у матеріалах справи акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31 березня 2023 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 101477106 від 01 серпня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 06 червня 2025 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 101477106 в розмірі 50237,12 грн., з яких: 8046 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 41191,12 грн. - заборгованість за відсотками; 1000 грн. - заборгованість за комісією. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та відсотками за користування кредитом, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання нею умов укладеного договору про споживчий кредит та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на користь позивача заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 4023541 від 21 серпня 2021 року Судом встановлено, що [PERSON] 20 серпня 2021 року звернулась до ТОВ «Мілоан» з анкетою-заявою на кредит № 4023541, згідно якої просила надати їй кредит в розмірі 8000 грн., строком на 29 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту та відсотків за користування кредитом. На підставі заяви-анкети на кредит [PERSON] , 20 серпня 2021 року між ТОВ Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4023541. За умовами вказаного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 8000 грн., строком на 29 днів, з 21 серпня 2021 року. [PERSON] в свою чергу мала повернути кредит 19 вересня 2021 року, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.1. договору сторони погодили, що комісія за користування кредитом становить 1520,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. За умовами вказаного договору проценти за користування кредитом становлять 5800,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору), а стандартна (базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). Згідно умов п. 2.1 договору про споживчий кредит, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2 договору також передбачено порядок пролонгації строку дії договору на стандартних (базових) умовах. Так, згідно вказаного пункту договору, позичальник може збільшити строк кредитування на дин день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховується за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. Відповідно до п. 2.3.2 договору, сторони дійшли згоди, що розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України. У відповідності до п. 4.2 договору, сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складається у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацію), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Згідно п. 6.1 цей договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Приймаючи пропозицію товариства про укладення кредитного договору позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (в тому числі правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та, зокрема, підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п. 6.3 договору). Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 4023541 від 21 серпня 2021 року. Договір про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У відповідності до довідки ТОВ «Мілоан», [PERSON] , з якою укладено договір № 4023541 від 21 серпня 2021 року ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснено 21 серпня 2021 року одноразовим ідентифікатором J09919. Судом також досліджено правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (в редакції від 13 липня 2021 року). Як вбачається з квитанції АТ КБ «ПриватБанк», 21 серпня 2021 року ТОВ «Мілоан» на підставі договору № 4023541 здійснено переказ грошових коштів в розмірі 8000 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . Згідно відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за договором № 4023541 відображено: надання 21 серпня 2021 року позичальнику кредиту в розмірі 8000 грн. та нарахування комісії за оформлення кредиту в розмірі 1520 грн.; нарахування процентів в період з 22 серпня 2021 року по 19 вересня 2021 року включно в розмірі, встановленому п. 1.5.2 договору; нарахування процентів в період з 20 вересня 2021 року по 26 вересня 2021 року включно в розмірі, встановленому п. 1.5.2, 2.3.1.1 договору; нарахування процентів в період з 27 вересня 2021 року по 25 листопада 2021 року включно в розмірі, встановленому п. 1.6, 2.3.1.2 договору. Вказана відомість також містить інформацію про нарахування комісії за пролонгацію, часткову сплату тіла кредиту, процентів по кредиту та комісії за пролонгацію. Крім того, зазначена відомість також містить інформацію про загальну суму заборгованості за кредитом, яка становить 37586 грн. та складається з: 7600 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 28466 грн. - заборгованості за процентами та 1520 - заборгованості по комісії. Також, судом встановлено, що 15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15-12/2021-22 за умовами якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується здійснити фінансування здійснити фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15-12/2021-22 від 15 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором № 4023541 в сумі 37586 грн., з яких: 7600 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28466 грн. - заборгованість по процентам; 1520 грн. - заборгованість за комісією. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 313550011 від 20 грудня 2021 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4023541 від 21 серпня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 4023541, станом на 10 січня 2023 року вбачається, що сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 64566 грн., яка складається з: 7600 грн. - заборгованості по основній сумі кредиту; 28466 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 1520 грн. - заборгованості з комісії; 26980 грн. - нарахованих відсотків згідно кредитного договору, які нараховані за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно. Крім того, судом встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках до цього договору та сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі і порядку, визначених цим договором. Згідно витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до [PERSON] за договором № 4023541 в сумі 64566 грн., з яких: 7600 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 55466 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1520 грн. - заборгованість за комісією. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявного у матеріалах справи акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4023541 від 21 серпня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 06 червня 2025 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 4023541 в розмірі 64566 грн., з яких: 7600 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 55446 грн. - заборгованість за відсотками; 1520 грн. - заборгованість за комісією. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та відсотками за користування кредитом, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором про споживчий кредит в розмірі 55826 грн., яка складається з: 7600 грн. - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 46706 грн. - заборгованості за нарахованими процентами; 1520 грн. - заборгованості за комісією. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання нею умов укладеного договору про споживчий кредит та непогашення дійсної заборгованості, а тому, не виходячи за межі позовних вимог, вони підлягають захисту шляхом стягнення на користь позивача заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується правилами ст. 137 ЦПК України і вважає, що розмір цих витрат належно доведений і обґрунтований, оскільки в матеріалах справи наявний договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заявка на надання юридичної допомоги № 213 від 01 травня 2025 року, витяг з акту про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру цих витрат та недоведеність їх не співмірності, в зв`язку з чим не виходячи за межі позовних вимог, суд вважає, що ця вимога позивача підлягає повному задоволенню у розмірі, що ним визначений і доведений, а саме - у розмірі 25000 грн. Крім цього, суд не убачає підстав для відхилення тих правових норм, на які представник позивача посилався в позовній заяві, оскільки всі вони визначені правильно і підлягають застосуванню до спірних правовідносин. З цих підстав,

Outcome: approved