Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Попкова О.В. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 23.02.2016 він уклав шлюб з відповідачем, який було зареєстровано в виконавчому комітеті Андріївської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 01. Від цього шлюбу вони мають повнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. За період спільного життя у них не було взаємного порозуміння, проявилась несумісність характерів. З`явилися різні погляди на життя. З червня 2024 року проживають окремо. Зберегти сім`ю стало не можливо і тому їх шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна між ними не має. Просить суд, шлюб, зареєстрований 23 лютого 2016 року виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Слов`янського району Донецької області по актовому запису № 01 між ним і відповідачкою розірвати. Відповідно до ч.5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Попкова О.В., що діє на підставі ордера про надання правничої допомоги серія АН № 1746662 від 28.07.2025, своєчасно і належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивача в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі, за участі адвоката Попкової О.В. Заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представником через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. Відповідачем подано до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просила залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 23.02.2016 уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки подружжя не підтримують протягом тривалого часу, мешкають окремо один від одного. Спору про поділ спільного майна немає. Подальше збереження сім`ї, на думку позивача, неможливе. В Постанові Пленуму\~Верховного суду\~України №\~11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України,\~сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Згідно ч. 1 ст.\~113\~Сімейного Кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Однак, відповідач, після розірвання шлюбу, просила залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] не вимагає від відповідача компенсацію за понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved