Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 5 вересня 2024 року представник позивачки [PERSON] \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути із [PERSON] на\~ користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 148603,8 грн. У обгрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що\~ рішенням Богуславського районного суду Київської області від 11 червня 2024 року у справі №358/230099/23 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 21 січня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі №753/25872/21, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. За вказаним судовим наказом Богуславським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження. На даний час відповідач не сплачує аліменти, тобто не виконує у повному обсязі рішення суду, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість на загальну суму 153744,64 грн. Тому просить стягнути у судовому порядку із відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів у період з грудня 2021 року по 3 вересня 2024 року у розмірі 14860,8 грн. У подальшому, 5 вересня 2025 року представником позивачки [PERSON] подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог і в остаточній редакції просив стягнути на користь [PERSON] із [PERSON] неустойку (пеню) у розмірі 63024,38 грн. 29 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позовні вимоги не визнає, заборгованість по сплаті аліментів, розрахована представником позивачки, не відповідає дійсності та спростовується квитанціями із Приватбанку про добровільну, помісячну оплату на картку дружини коштів на утримання дітей у якості аліментів у розмірі 124002,42 грн., і складеною довідкою та довідкою-розрахунком від 15 жовтня 2024 року, виданим у виконавчому провадженні №74181757 Миронівським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). Акцентував увагу на тому, що виконавче провадження було відкрито лише 16 лютого 2024 року і по ньому нарахована заборгованість заднім числом, починаючи з грудня 2021 року по 2024 рік, навіть за той період, коли він добровільно платив кошти. Зазначає, що з січня 2022 року по 2024 рік він систематично, не менше одного разу на місяць, добровільно сплачував кошти на особистий рахунок позивачки у якості аліментів на утримання дітей, про що було складено довідку 15 жовтня 2024 року, згідно якої сума сплачених коштів становить 124002,42 грн. Також вказав, що не зміг своєчасно та кожного місяця сплачувати аліменти у період з 16 лютого 2024 року по даний час, так як не мав реквізитів для сплати, а сама [PERSON] знаходиться із дітьми за кордоном. Відповідач стверджує, що його вина у несвоєчасній сплаті аліментів позивачкою не доведена, а сума заборгованості штучно завищена, тому просив відмовити\~ у задоволенні позову. У судове засідання сторони не з`явилися, про час, день та місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та за відсутності відповідача [PERSON] , просив відмовити у задоволенні позову. За таких обставин суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва у справі №753/25872/21 видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дітей, згідно якого з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.10). Відповідач нерегулярно сплачував аліменти, і загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на 20 березня 2025 року становить 63373,91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження №74181757, складеного державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Ульваком О.О. (а.с. 236). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30 липня 2025 року №74181757, виданим старшим державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 1 липня 2025 року становить 91833,73 грн. (а.с.237). Разом із тим, згідно платіжних квитанцій від\~ вбачається, що відповідач зробив низку платежів на користь позивача, зокрема: - 5025, 13 грн 29 жовтня 2024 року; - 10050, 00 грн. 18 лютого 2025 року; - 8040, 20 грн. 24 березня 2025 року; - 5025, 13 грн. 1 травня 2025 року; 6030, 15 грн. 28 липня 2025 року; 6030, 15 грн 29 серпня 2025 року, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.238-241). Як убачається із розрахунку пені за прострочення сплати аліментів\~ станом на 5 вересня 2025 року, наданої представником позивачки, сума пені за несплату аліментів за період\~ з грудня 2021 року по серпень 2025 року становить 63024,38 грн. (а.с.242). Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та відсутні відомості, що він за період виникнення заборгованості мав тимчасову непрацездатність чи мав інші поважні причини щодо працевлаштування. Беззаперечних доказів на спростування вини у несплаті аліментів та виникненні заборгованості відповідач не надав. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вимоги представника позивачки про стягнення неустойки (пені) заявлені в розмірі 63024,38 грн., що відповідає положенням ч. 1 ст. 196 СК України, якою визначено, що пеня стягується не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки вимоги представника позивачки грунтуються на вимогах закону, суд задовольняє позов про стягнення із відповідача неустойки (пені) за прострочення аліментів у розмірі 63024,38 грн. Крім того, відповідно до ст. ст.133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1211,20 грн, у зв`язку з тим, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved