Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.10.2024\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~Київського районного\~суду м.Одеси\~з позовом\~до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з громадянина України [PERSON] ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 25.06.2005р., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та громадянина Молдови [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий 07.09.2001 р., адреса проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь громадянина України [PERSON] ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.06.2000 р., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) заборгованість, що виникла на підставі Договору відступлення права вимоги № 1 від 03.03.2019 р. та Договору поруки від 03.03.2019 р., у розмірі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) доларів США; стягнути на користь громадянина України [PERSON] судові витрати у виді судового збору, у розмірі: 7570,00 грн. з [PERSON] та 7570,00 грн. з громадянина Молдови [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. Згідно ч.2\~ ст.19 ЦПК України\~ цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.Одеси\~від 06.11.2024\~ року\~прийнято дорозгляду\~та відкрито\~провадження у\~справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. 20.01.2025 року на електронну адресу Київського районного суду м.Одеси від представника відповідача громадянина [PERSON] адвоката Вечерової Євгенії Миколаївни надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.04.2025 року було відмовлено у прийнятті визнання позову представником відповідача громадянина [PERSON] адвокатом Вечеровою Є.М., підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. 04.09.2025 року до Київського районного суду м.Одеси від позивача [PERSON] , відповідача Підгородинського О.Л., представника відповідача [PERSON] адвоката Вечерової Є.М. надійшла спільна заява сторін про укладення мирової угоди та мирова угода від 29.09.2025 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського\~районного суду\~м.Одеси\~від 25.09.2025\~рокуу задоволенні спільної заяви позивача [PERSON] , відповідача Підгородинського О.Л., представника відповідача [PERSON] адвоката Вечерової Є.М. про затвердження мирової угоди було відмовлено, підготовче судове засідання закрито. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, в його інтересах з`явився адвокат Черненко М.О., який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, в його інтересах з`явилась адвокат Вечерова Є.М., яка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Джулай М.В. до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти затвердження мирової угоди, послався на те, що перебуває у відрядженні, проте на підтвердження причин неявки до суду не надав будь-яких підтверджуючих документів. У судовому засіданні, призначеному на 01.04.2025 року відповідач [PERSON] та його представник адвокат Джулай М.В. надали суду пояснення, якими позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили задовольнити. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається із позовних вимог, 03.03.2019 року між громадянином України\~ [PERSON] \~(первісний\~кредитор), громадянином України\~ [PERSON] (новий\~кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега Груп»(боржник), з офісом у Республіці Молдова, м.Кишинев, в особі Директора Топоровського С.Й., укладено Договір № 1 відступлення права вимоги./а.с.8/ Пунктом 1.1 вищевказаного Договору про відступлення права вимоги встановлено, що первісний кредитор [PERSON] передає, а новий кредитор [PERSON] приймає право вимоги боргу первісного кредитору до боржника ТОВ «Омега груп», яке виникло у первісного кредитора [PERSON] на підставі Контракту № 23 від 05.02.1993 р. (зі всіма змінами та додатками до нього) та Контракту №14 від 20.02.1990 р. (зі всіма змінами та додатками до нього), далі за текстом - «Основний договір», або «Основні договори», або «Основне зобов`язання». Новий кредитор [PERSON] , у свою чергу, зобов`язаний розрахуватися з [PERSON] за здійснене ним відступлення права вимоги, сплативши йому грошові кошти у розмірі, визначеному сторонами Угоди порядок взаєморозрахунків за цим Договором. (Додаток № 2 до цього Договору). Відповідно п.1.2 Договору № 1 про відступлення права вимоги від 03.03.2019 року зазначено, що документи, які підтверджують права вимоги первісним кредитором у боржника складають повернення за основними договорами боргу на загальну суму 18\~000\~000 доларів США, а також відсотків, санкцій за прострочення платежів тощо, передаються первісним кредитором новому кредитору за Актом приймання-передачі документів, що підтверджують наявність у боржника боргу перед первісним кредитором (Додаток № 1 до цього Договору)./а.с.8/ \~ \~ \~ При\~цьому,\~позивач акцентує\~увагу,\~ що\~право вимоги\~боргу виникло\~на підставі\~Контракту №\~23\~від 05.02.1993\~р.\~та Контракту\~№14\~від 20.02.1990\~р.\~та у\~подальшому перейшло\~ [PERSON] \~згідно Договору\~відступлення права\~вимоги №\~13/11\~від 13.11.2018\~р.\~від громадянина\~Молдови [PERSON] , у якого, у свою чергу, право вимоги боргу за Основними договорами виникло на підставі Договору про відступлення права вимоги № 11 від 01.02.1999 р. та Договору про відступлення права вимоги № 7 від 01.02.1999 р./а.с.22/. До позову додано Додаток № 1 до Договору № 13/11 з відступленням права вимоги від 13.11.2018 року - Акт приймання-передачі документів, що підтверджують наявність боргу у боржника від 13.11.2018 року, яким також вказано, що первісний кредитор гр.Молдови [PERSON] передає новому кредитору [PERSON] усі документи, які підтверджують наявність боргу у боржника ТОВ «Омега Груп» перед первісним кредитором [PERSON] на загальну суму 18\~000\~000 доларів США, та передає оригінали Контракту №14 від 20.02.1990 р. та Контракту № 23 від 05.02.1993 р./а.с.27/ До позову додано Додаток № 2 до Договору № 13/11 з відступленням права вимоги від 13.11.2018 року Угода про взаєморозрахунки до Договору відступлення права вимоги №13/11 від 13.11.2018 року, у п.1 якої зазначено, що за відчужені (відступлені) первісним кредитором права вимоги за Договором № 13/11 від 13.11.2018 року новий кредитор [PERSON] сплачує первісному кредитору [PERSON] суму (з урахуванням дисконту) у розмірі 1491,56465628 ВТС (Bitcoin), що станом на 13.11.2018 року еквівалентно 9\~589\~567,49 доларів США, шляхом передачі електронного гаманця та Seed-фрази для доступу до нього новим кредитором./а.с.33/. До позову додано Додаток № 3 до Договору № 13/11 з відступленням права вимоги від 13.11.2018 року - Акт виконаних робіт від 13.11.2018 року, з якого вбачається, що первісний кредитор [PERSON] отримав від нового кредитору [PERSON] суму коштів в розмірі 1491,56465628 ВТС (Bitcoin), що станом на 13.11.2018 року еквівалентно 9\~589\~567,49 доларів США, через електронний гаманець. Підписанням цього Акту у сторін відсутні будь-які претензії./а.с.35/. До позову також додано Акт звірки взаєморозрахунків від 13.11.2018 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] та боржником «Омега Груп», з якого вбачається, що заборгованість боржника перед первісним кредитором [PERSON] складає суму 10\~000\~000 доларів США, вважається погашеною. У боржника виникає (формується) кредиторська заборгованість перед новим кредитором [PERSON] в сумі 10\~000\~000 доларів США на підставі Контракту № 14 від 20 лютого 1990 року, а також Договору відступлення права вимоги № 13/11 від 13.11.2018 року. Заборгованість боржника перед первісним кредитором [PERSON] у розмірі 8\~000\~000 доларів США, яка виникла на підставі Контракту № 23 від 05.02.1993 року, а також Договору про відступлення права вимоги № 11 від 11.02.1999 року, вважається погашеною. У боржника виникає (формується) кредиторська заборгованість перед новим кредитором [PERSON] в сумі 8\~000\~000 доларів США на підставі Контракту № 23 від 05 лютого 1993 року, а також Договору відступлення права вимоги № 13/11 від 13.11.2018 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, загальна заборгованість боржника перед новим кредитором [PERSON] складає 18\~000\~000 доларів США./а.с.37-38/ У позові також зазначено, що з метою виконання своїх зобов`язань за Договором відступлення права вимоги, 03.03.2019 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] усі документи, що підтверджують наявність боргу ТOB «Омега груп» перед позивачем, на підставі відповідного акту приймання-передачі документів, підтверджуючих наявність вказаного боргу, який є невід`ємною частиною Договору відступлення права вимоги. Зокрема, в Акті приймання передачі документів від 03.03.2019 року, як Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 1 від 03.03.2019 року, вказано про передачу [PERSON] оригіналу Контракту №14 від 20.02.1990 року та оригіналу Контракту № 23 від 05.02.1993 року, які фактично є первісними документами, на підставі яких у подальшому виникли зобов`язання між сторонами. Відповідач [PERSON] на підставі п.1 Угоди про взаєморозрахунки до Договору відступлення права вимоги № 1 від 03.03.2019 р., зобов`язався сплатити позивачу за відступлення йому прав вимоги боргу з ТОВ «Омега груп» за Основними договорами (контрактами), грошові кошти в сумі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) доларів США у термін до 25.12.2023 року. Вказана сума різниться з сумою, зазначеною у Договорі відступлення права вимоги № 1 від 03.03.2019 року в розмірі 18\~000\~000 доларів США. Представник позивача вказує, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання в порядку та на умовах Договору відступлення права вимоги та Угоди про взаєморозрахунки до Договору відступлення права вимоги № 1 від 03.03.2019 р., укладеної 03.03.2019 р. між ними, не виконав\~та не\~здійснив до 25.12.2023\~р.\~оплату грошових\~коштів за\~відступлення права\~вимоги,\~що стало підставою звернення позивача із цим позовом до суду. Також, із позову вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] перед позивачем, 03.03.2019 р. між [PERSON] , [PERSON] та громадянином [PERSON] , було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручився перед позивачем [PERSON] за виконання зобов`язань відповідачем [PERSON] , які виникли у нього на підставі Договору відступлення права вимоги. Пунктом З Договору поруки, а також гарантійним листом відповідача [PERSON] від 03.03.2019 р. передбачено, що поручитель, у випадку не виконання [PERSON] перед позивачем [PERSON] своїх зобов`язань за Договором відступлення права вимоги (про що позивач зобов`язаний повідомити поручителя не пізніше 26.12.2023р), зобов`язується виконати за відповідача [PERSON] його зобов`язання, не пізніше\~31.12.2023\~р., а саме сплатити позивачу [PERSON] - 12 000 000 (дванадцять мільйонів) доларів США шляхом передачі зазначених готівкових грошових коштів Позивачу за адресою: [ADDRESS] , або іншим, не забороненим чинним законодавством України, способом, завчасно погодженим Сторонами. Також, із вказаного Гарантійного листа вбачається, що [PERSON] додатково повідомляє, що необхідні для виконання зобов`язання грошові кошти є в наявності на відкритих на його ім`я банківських розрахунках в Ізраїлі та зазначає реквізити./а.с.55/ Пунктом 5.4 Договору відступлення права вимоги встановлено, що з метою забезпечення виконання [PERSON] його зобов`язань перед позивачем, між [PERSON] , позивачем та третьою особою може бути укладений відповідний договір поруки. При цьому сторони домовились, що у випадку укладення такого договору поруки та виникнення у позивача будь-яких претензій до відповідача [PERSON] щодо невиконання чи неналежного виконання ним зобов`язань за цим Договором, поручителя може представляти інша особа, з якою поручителем відповідача 1 буде укладений відповідний договір доручення в порядку та на умовах, передбачених главою 68 Цивільного кодексу країни, а також видана відповідна довіреність до такого договору доручення. \~ \~ \~ \~У такому випадку, [PERSON] зобов`язується невідкладно повідомити позивача про укладення такого договору доручення з поручителем, повідомити позивачу відомості та контакти повіреного, а також, на вимогу позивача, надати копію такого договору доручення та відповідної довіреності. Крім того, сторони домовились, що у випадку порушення [PERSON] своїх зобов`язань за цим Договором, позивач залишає за собою право вимагати (в т.ч. і в судовому порядку) виконання його умов як безпосередньо від відповідача 1, так і від його поручителя або представника (повіреного) поручителя, на власний розсуд. Так, 03.03.2019 р. позивачу під підпис надане повідомлення від [PERSON] про те, що між ним та громадянкою України [PERSON] , укладений Договір доручення № 03/03 від 03.03.2019 р. (а також видана довіреність), відповідно до умов якого [PERSON] може представляти інтереси відповідача [PERSON] за вищевказаним Договором поруки. Як вбачається із позову, у зв`язку з порушенням [PERSON] своїх зобов`язань за Договором відступлення права вимоги, а також з метою виконання позивачем зобов`язання щодо повідомлення поручителя про порушення відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань, повіреному поручителя - громадянці [PERSON] , 26.12.2023 року вручено Повідомлення\~про невиконання\~зобов`язань відповідачем\~ [PERSON] \~за Договором\~відступлення права\~вимоги із\~вимогою виконати\~перед позивачем\~усі зобов`язання\~відповідача 1,\~за виконання\~яких поручився\~відповідач [PERSON] ,\~а саме\~здійснити оплату\~позивачу грошових\~коштів за\~відступлене відповідачу\~ [PERSON] \~право вимоги\~в сумі 12\~000\~000 (дванадцять мільйонів) доларів США шляхом передачі зазначених готівкових грошових коштів позивачу за адресою: [ADDRESS] , не пізніше 31.12.2023 року. Зазначене повідомлення вважається отриманим відповідачем [PERSON] на підставі п. 5 Договору поруки. Представник позивача зазначає, що станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою, зобов`язання відповідачів перед позивачем не виконано, тому у позивача є достатні правові підстави вимагати виконання зобов`язання відповідачами шляхом стягнення грошових коштів у розмірі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) доларів США в солідарному порядку з відповідачів. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). Відповідно до ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Тобто, форма правочину про заміну кредитора повинна відповідати формі первісного договору, який було покладено в основу виникнення зобов`язань, якщо первісний договір (в даному випадку контракт) був посвідчений нотаріально та зареєстрований, то договір відступлення права вимоги також має бути нотаріально посвідчений та зареєстрований в такому ж порядку. Нормами\~ЦК України\~не передбачено відступлення права вимоги в неіснуючих зобов`язаннях, як і не передбачено вчинення правочинів щодо відступлення права вимоги за відсутності правочинів, з яких би виникали зобов`язання із таким правом вимоги. За умовами Договору № 1 відступлення права вимоги від 03.03.2019 року вартість відступленого права вимоги за Договором визначено сторонами на загальну суму 18\~000\~000 доларів США, а також відсотків, санкцій за прострочення платежів тощо (п.1.2 Договору), але у подальшому у Договорі у графі «Права, обов`язки сторін» сума за відступлене право вимоги складає 12\~000\~000 доларів США, які необхідно сплатити готівковими грошовими коштами, у термін до 25.12.2023 року. Проте, позивач [PERSON] , звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів надав Договір № 1 відступлення права вимоги від 03.03.2019 року без його невід`ємної частини на підставі чого виникло зобов`язання Контракту № 14 від 20.02.1990 року та Контракту № 23 від 05.02.1993 року, зі всіма змінами та додатками до них, тобто «Основне зобов`язання». Тобто, суд не мав можливості проаналізувати умови Контрактів, перевірити сторони контрактів, загальну вартість зобов`язання, у випадку часткового погашення заборгованості, встановити реальну вартість боргу, його перехід, підтвердженого належними доказами його оплати. При цьому, суд звертає увагу, що на підставі Акту приймання-передачі документів, підтверджуючих наявність боргу від 03.03.2019 року оригінали Контракту № 14 від 20.02.1990 року та Контракту № 23 від 05.02.1993 року, зі всіма змінами та додатками до них, були передані новому кредитору [PERSON] , який є відповідачем по справі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що усі договори, акти, угоди, доручення, які є додатками до позову, укладені простою письмовою формою, без нотаріального посвідчення, що не заборонено приписами закону, оскільки відсутня законодавча вимога щодо нотаріального посвідчення для такого договору, простої письмової форми є достатньо.\~ Однак, суд звертає увагу на той факт, що сторонами численних договорів та угод були не лише позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , але і інші фізичні та юридичні особи, зокрема - Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега Групп» з офісом в Республіці Молдова, м.Кишинев, в особі директора Топоровського С.І., Фірма Tekar LTD Company Israel в особі президента С.Терновського; Фірма R.A.S.A Import-Export USA в особі президента Р.Залезник; громадянин Молдови [PERSON] . Проте, суд не має можливості ідентифікувати вказаних юридичних та фізичних осіб, їх повноваження, підписи, печатки та реальну суму заборгованості, оскільки в матеріалах справи є документи, що борг періодично сплачувався різними сумами та валютами (5,8,10 мільйонів доларів та частково у розмірі 1491,56465628 ВТС (Bitcoin), що станом на 13.11.2018 року еквівалентно 9\~589\~567,49 доларів США, шляхом передачі електронного гаманця та Seed-фрази для доступу до нього новим кредитором). Із пояснень представника позивача, фактично усі договори укладались в Молдові, чи існує та зареєстровано ТОВ «Омега Груп» в реєстрі юридичних осіб, чи сплачувались податки, яким чином було легалізовано грошові кошти, докази оплати заборгованості у хронологічному порядку між сторонами договорів та інше. Суд зауважує, що договір відступлення права вимоги не є самостійним договором, а предметом певного первісного основного договору, на підставі якого між сторонами виникають зобов`язання, по вказаній справі це два Контракта. Вищевказане позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість доводів позовної заяви та встановити наявність різниці між реальною ціною грошової вимоги і ціною передбаченою в договорі (контрактах), право вимоги за яким передається. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову та зокрема у підготовчому судовому засіданні було надано заяву представником відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог у повному обсязі до судового розгляду, проте ухвалою суду від 01.04.2025 року було відмовлено у прийнятті визнання позову та закрито підготовче провадження. Із пояснень відповідача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] , наданих у судовому засіданні, останні визнали позовні вимоги у повному обсязі та підготували заяву про затвердження мирової угоди, проте ухвалою суду від 25.09.2025 року було відмовлено у задоволенні спільної заяви позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] адвоката Вечерової Є.М. про затвердження мирової угоди. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Суд зазначає, що із пояснень сторін вбачається, що між сторонами не існує спору, принаймні на час розгляду справи у суді, про що свідчать заява про визнання позову та заява про затвердження мирової угоди, вказане питання може бути вирішено на підставі цивільно-правової угоди, оформленої нотаріально, та не потребує врегулювання судовим рішенням. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ч.\~1\~та ч.ч.\~5,\~6\~ ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових коштів, саме позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд відмовляє у стягненні боргу за договором відступлення, тому що позивач не надав первісний договір та не зміг ідентифікувати сторони, оскільки договір відступлення права вимоги\~(цесія)\~передає боргові зобов`язання від одного кредитора до іншого.\~Без первісного договору та чіткого визначення сторін неможливо встановити, хто саме передав право вимоги та хто є законним правонаступником боргу, \~суть та вартість первинного зобов`язання. Вищевказані обставини (умови та вартість контрактів) мають суттєве значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі, а тому повинні бути дослідженні в ході розгляду справи. \~ \~ \~ \~Метою доказування\~є з`ясування\~дійсних обставин\~справи,\~обов`язок\~доказування покладається\~на сторін,\~суд за\~власною ініціативою\~не може\~збирати докази.\~Це положення\~є одним\~з найважливіших\~наслідків принципу\~змагальності у\~цивільному процесі\~(постанова\~Верховного Суду\~від 26\~травня 2022\~року у\~справі №\~362/3705/20). Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що, на його думку, підтверджують вказані обставини, але разом з тим, не надав до суду для підтвердження копію Контракту № 14 від 20.02.1990 року та Контракту № 23 від 05.02.1993 року, зі всіма змінами та додатками до них. Будь-яких заяв чи клопотань щодо цього доказу позивач до суду не подав, зокрема нічого не вказав про причини через, які цей доказ не може бути поданий ним разом із позовною заявою. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як є необґрунтованими та недоведеними. Відповідно до\~ ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, проте \~у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed