Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Заявник звернулась до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що вона, [PERSON] , уклала шлюб із [PERSON] , під час якого у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Однак через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства стосунки між ними погіршились, тому 11 грудня 2012 року рішенням суду шлюб між ними було розірвано. Натомість, після розлучення [PERSON] постійно підтримував зв`язок із заявницею та спільною донькою. Водночас, останнє спілкування з [PERSON] було у 2018 році, коли він вже виїхав до Росії, надавши письмову згоду на виїзд спільної дитини за кордон. При цьому з кінця 2018 року по сьогоднішній день [PERSON] жодного разу не телефонував, не писав смс-повідомлень, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування та будь-яких контактів із [PERSON] чи своєю донькою не встановлював, а також участі не приймає в утриманні дитини. Також за останнім місцем свого проживання в кв. [ADDRESS] [PERSON] не з`являється. За цей час постало багато питань щодо прав та інтересів спільної для сторін неповнолітньої доньки, як то реєстрація місця проживання, виїзд за кордон, отримання державної допомоги, тощо, оскільки сімейне законодавство передбачає участь у житті дитини обох батьків. Однак в даному випадку місце знаходження батька дитини невідоме, чим порушуються права дитини. [PERSON] у липні 2025 року зверталась до Криворізького районного управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області із заявою про зникнення [PERSON] , звідки 5 серпня 2025 року отримала відповідь, що [PERSON] з листопада 2018 року перебуває на території рф та на територію України не повертався, а в зв`язку з відсутністю двосторонніх та дипломатичних відносин між країнами встановити точне місце мешкання останнього на території рф не надалось можливим. За таких обставин для вирішення соціальних питань неповнолітньої доньки вона вимушена звертатись до суду із даною заявою. Виходячи з наведеного, просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] , безвісно відсутнім з листопада 2018 року. Заявниця, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась. Представник [PERSON] , [PERSON] , підтримуючи заявлені вимоги у повному обсязі та надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві [PERSON] , просила суд визнати безвісно відсутнім [PERSON] з листопада 2018 року. Представники виконавчого комітету Криворізької міської ради до судового засідання не з`явились повторно, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши будь-яких заяв чи клопотань. Таким чином суд, вислухавши учасників, які з`явились, та дослідивши письмові матеріали, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 29 серпня 2008 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 151 від 29 серпня 2008 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1137 від 6 жовтня 2010 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . На підставі рішення від 11.12.2012 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, яке набуло чинності 4 лютого 2013 року, шлюб від 29.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За свідоцтвом про шлюб, виданим 21 червня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 13 від 21 червня 2013 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Суд також встановив, що відповідно до нотаріально посвідченої згоди, реєстр № 77/249-н/77-2018-15-507 від 19.11.2018 року, громадянин України, [PERSON] , [INFO] , який мешкає в [ADDRESS] , надавав письмово свою згоду на виїзд своєї доньки [PERSON] , [INFO] , за межі України на період з 19.11.2018 року по 19.11.2021 року в супроводі матері, [PERSON] . Натомість, факт звернення [PERSON] з приводу розшуку [PERSON] , [INFO] , підтверджується листом від 5 серпня 2025 року КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, де вказано, що останній з листопада 2018 року перебуває на території рф та на територію України не повертався. Крім того за інформацією Національної поліції відомості щодо [PERSON] відсутні. Також за інформацією від 28.08.2025 року Державної прикордонної служби України вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 01.01.2018 року по 29.08.2025 року не перетинав державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово непідконтрольною територією України. При цьому із відповіді від 29.08.2025 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вбачається, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з січня 2018 року по липень 2025 року відомості про доходи [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , відсутні. За таких обставин, встановлених в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявником було доведено тривалу, понад одного року, відсутність [PERSON] в місці його постійного проживання за відсутності відомостей про фактичне місце його перебування. Враховуючи викладене обґрунтування, оскільки останні відомості про місце перебування [PERSON] були отримані 19.11.2018 року, то початком безвісної відсутності такої особи визначається грудень 2018 року. Таким чином суд вважає, що представником [PERSON] було доведено обґрунтованість поданої заяви, яка відповідно підлягає задоволенню з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої доньки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого суд вважає можливим визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області України, починаючи з грудня 2018 року.

Outcome: approved