Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка була пенсіонеркою, перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду у Луганській області та померла [INFO] . Приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області, 22.02.2022, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач є спадкоємцем [PERSON] , зокрема спадщини, яка складається з суми належної померлій недотриманої пенсії в розмірі 85935,61 грн., та була розрахована головним управлінням Пенсійного фонду в Луганській області відповідно до довідки від 14.12.2021 за № 1200-0401-8/57906. 14.02.2023, з метою отримання недоотриманої пенсії померлої матері, позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою та відповідним пакетом документів, на що листом Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області від 20.02.2023 за №921-1108/У-05/8-1200/23, з посиланням на постанову КМУ від 10.11.2021 за № 1165 «Про затвердження виплачених за період пенсій (щомісячно довічного грошового утримання), невиплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п. 1 ч.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» (далі - Постанова № 1165), повідомило позивача, що суму недоотриманої пенсії включено до переліку боргів та буде виплачуватися згідно з даною Постановою за окремою програмою передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. 28.10.2024 позивач вдруге звернувся на електрону пошту відповідача, на що отримав відповідь аналогічного змісту. Всього, за період з 2023 по 2024 рік, позивач отримав на розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанку» кошти в сумі 6319,04 грн., таким чином, залишок невиплаченої відповідачем суми недоотриманої пенсії після померлої [PERSON] складає 79\~616, 57 грн., у зв`язку з чим він і звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 11.12.2024 відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. На адресу суду відповідачем надано відзив, згідно з яким, відповідач у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, оскільки дії Управління є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного. 23.02.2022, [PERSON] звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті перебувала на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Луганській області, як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком. Оскільки через введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, було обмежено доступ до програмного забезпечення інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, в тому числі і до підсистем, де зберігаються електронні пенсійні справи. [PERSON] було рекомендовано повторно надати необхідні документи до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від місця проживання (реєстрації) заявника та через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України. Датою звернення за отриманням пенсії є дата звернення особи, 23.02.2023, яка має право на виплату недоотриманої пенсії та надала всі, передбачені законом документи, невиплачена пенсія розрахована за період з 22.02.2019 по 31.08.2021 у сумі 80550,34 грн. Відповідно до Постанови № 1165, частину невиплаченої пенсії [PERSON] , з урахуванням положень абз. 3 п.4 вказаного Порядку виплачено на розрахунковий рахунок [PERSON] в межах наявного фінансового ресурсу на загальну суму 11041,04 грн. Подальша виплата залишку боргу 69\~509,30 грн. буде проводитись відповідно до положень Порядку №1165 за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України за відповідний рік. Ухвалою суду від 05.05.2025 витребувано у відповідача завірену належним чином довідку від 14.12.2021 за № 1200-0401-8/57906. Ухвалою суду від 10.09.2025, без виходу в нарадчу кімнату, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Руда О.О., кожен окремо підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити в повному обсязі, з урахуванням проведених відповідачем виплат за листопад (2361 грн.) та грудень 2024 року (2361 грн.), а всього стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом в сумі 74\~894,57 грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву зазначив про розгляд цивільної справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку. Так, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.08.1952, серії [NUMBER] , є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 11.12.2023 за № 1203-5003063696. [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померла, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та складено актовий запис № 545 від 07.10.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Луганську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М., 22.02.2022 видано свідоцтво про право на спадщину, з якого вбачається, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є син, [PERSON] , [INFO] , та спадщина складається з суми недоотриманої пенсії в Управлінні з питань виплати пенсій головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в розмірі 85\~935,61 грн., яка належала померлій на підставі довідки виданої 14.12.2021 Головним управлінням ПФУ в Луганській області за №1200-0401-8/57906. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 183 (спадкова справа № 645/2021) З метою отримання виплат недоотриманої пенсії померлої [PERSON] , позивач, 14.02.2023 за вхідним № 1108/У-1200-23 звернувся із заявою на веб-портал Пенсійного Фонду України. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.02.2023 [PERSON] повідомлено, що через введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, було обмежено доступ до програмного забезпечення інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, в тому числі і до підсистем, де зберігаються електронні пенсійні справи. Відпрацювання заяви було неможливо через відсутність можливості перегляду документів, які були подані 15.02.2022, у зв`язку з чим [PERSON] було рекомендовано повторно надати необхідні документи до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від місця проживання (реєстрації) заявника та через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України. Надіслані документи у зверненні позивача від 14.02.2023 були долучені до картки в зверненні ІКС ПФУ: Підсистема «Звернення». В подальшому, 28.10.2024, [PERSON] з приводу зазначених вище питань повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 08.11.2024 за № 8475-8511/У-04/8-1200/24, [PERSON] повідомлено, що сума недоотриманої пенсії померлої [PERSON] , за період з 22.02.2020 по 31.08.2021 рік обліковано, включено до переліку типу рішень 2 та виплачується згідно з Постановою № 1165. Відповідно до Постанови № 1165 частина боргу 25.07.2023 в розмірі 557,32 грн., 13.09.2023 в розмірі 2093 грн., 16.10.2023 в розмірі 1299,47, 20.10.2023- в розмірі 3,53 грн.. 14.11.2023 в розмірі 4,10 грн., 19.12.2023 в розмірі 0,62 грн., 16.10.2024 в розмірі 2361 грн. вже зараховано на розрахункових рахунок АТ «Ощадбанк». Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14.12.2021 за № 1200-0401-8/57906, на підставі якої приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.02.2022, сума недоотриманої пенсії пенсіонерки [PERSON] , яка померла [INFO] , становить 85935,61 грн. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, позивачу перераховано на його розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк» частину недоотриманої пенсії [PERSON] за листопад 2024 року в розмірі 2361 грн. та грудень 2024 року в розмірі 2361 грн., що не заперечується позивачем у підтвердження чого, останнім надано роздруківку з банківського рахунку позивача в АТ «Ощадбанк» за період з 01.09.2024 по 16.04.2025. Всього, на час розгляду справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області позивачу перераховано частину недоотриманої пенсії [PERSON] в сумі 11\~041,04 грн. Відповідно до довідки від 19.12.2024 № 6083/04-16 про розмір призначеної і фактично неотриманої пенсії [PERSON] , яка знаходилась на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, за період з 22.02.2019 по 31.08.2021 складає 80550,34 грн. Як зазначає відповідач, залишок боргу складає 69509,30 грн. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Таким чином, суд вважає, що право отримання та розпорядження спадковим майном у вигляді пенсії, не може обмежуватись постановою Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, як аргумент у відмові у виплаті. Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам, сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи неї проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Отже, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення спадкоємця із заявою та виплачується не більше ніж за три роки. Зміст частини 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Крім того, відповідно до статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Порядок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 10.11.2021, на який посилається у відзиві відповідач, визначає додаткові умови виплати внутрішньо перемішеним особам пенсій за минулий період, що не передбачені Конституцією України та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить, громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної правової держави. У преамбулі до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Право особи на отримання пенсії (у тому числі і за минулий час) як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України, а тому обмеження такого права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, і у сфері спірних правовідносин, врегульованих Законом 1058-ІУ, не можуть застосовуватись. Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території. У силу абзацу 2 пункту 1 названого Порядку, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом 2 пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзацом 1 цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом 2 цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за 9 місяців відповідного року зазначений в абзаці 2 цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Постанова КМУ від 10.11.2021 № 1165 не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Верховною Радою України не приймались зміни до Закону № 1058-ІУ з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, тому застосувати до спірних правовідносин положення Порядку № 1165 не вбачається за можливе та є протиправним, оскільки Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Верховний Суд України у своєму рішенні від 06.10.2015 у справі № 608/1189/14-а дійшов висновків та зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати право на отримання пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу. Враховуючи викладене, суд висновує про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, оскільки сума недоотриманої за життя [PERSON] пенсії, яка перейшла у спадщину, підлягає виплаті позивачу, як спадкоємцю останньої, у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Разом з цим, як було встановлено судом, розмір недоотриманої пенсії за життя [PERSON] , визначеної у свідоцтві про право на спадщину за законом від 22.02.2022, на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14.12.2021 за № 1200-0401-8/57906, становить 85935,61 грн., яку частково сплачено відповідачем на розрахунковий рахунок позивача в АТ «Ощадбанк» в сумі 11041,04 грн. Таким чином, залишок суми недоотриманої пенсії [PERSON] складає 74\~894,57 грн., проти чого не заперечував позивач та його представник. Оскільки позивач у відповідності до ст. 49 ЦПК України правом щодо зменшення позовних вимог до закінчення підготовчого засідання не скористався, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в сумі 74\~894,57 грн. Щодо відшкодування судових витрат, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання позовної заяви фізичною особою майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання позовної заяви становить 1211,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторона позивача звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, у розмірі 1139,36 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial