Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до Любешівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» 30 червня 2025 року. Ухвалою від 01 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Розгляд справи відкладався, у тому числі у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів. На перенесену дату судового розгляду 30 вересня 2025 року сторони не з`явилися. У позовній заяві представник ТОВ «Факторинг Партнерс» просить про розгляд справи у відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою від 30 вересня 2025 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Згідно з частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача у позовній заяві. Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») у позовній заяві вказує, що 19 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та відповідачем [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 3297947. Відповідач отримав кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 20 тисяч гривень (п. 1.2 договору); кредит надається строком на 15 днів з 19 грудня 2021 року до 03 січня 2022 року. Комісія за надання кредиту 2000 гривень, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3000 гривень, які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач не виконував своїх зобов`язань перед первісним кредитором. Відповідно до реєстру боржників та договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс», позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 3297947 від 19 грудня 2021 року. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 76 тисяч гривень, з яких 20 тисяч гривень сума основного боргу, 54 тисячі гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2 тисячі гривень комісія. Вказану заборгованість, а також судові витрати у справі, а саме: судовий збір у сумі 2422,4 гривні та витрати на правову допомогу у сумі 25 тисяч гривень, позивач просить стягнути з відповідача. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідач [PERSON] 19 грудня 2021 року сформував та за допомогою згенерованого одноразового цифрового ідентифікатора підписав пропозицію на отримання кредиту у ТОВ «Мілоан». Відповідно до умов кредитного договору № 3297947 позичальнику надано кредит на задоволення особистих потреб на таких умовах. Сума кредиту 20 тисяч гривень. Строк, на який надається кредит 15 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 03 січня 2022 року. Комісія за надання кредиту: 2000 гривень, яка нараховується одноразово за ставкою 10 % від суми кредиту за договором. Проценти за користування кредитом: 3000 гривень, що нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Приймаючи пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, [PERSON] повідомив свої персональні дані. Паспорт споживчого кредиту, договір про надання кредиту підписані [PERSON] 19 грудня 2021 року за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора. На виконання ухвали Любешівського районного суду Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» надало інформацію, що банківська платіжна карта № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] . Грошовий переказ від ТОВ «Мілоан» на суму 20 тисяч гривень зараховано на картку відповідача 19 грудня 2021 року. Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 17 червня 2025 року [PERSON] боргує ТОВ «Факторинг Партнерс» 76 тисяч гривень, з яких 20 тисяч гривень сума основного боргу, 54 тисячі гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2000 гривень комісія. 5.Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із статтею 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Суд констатує, що відповідач [PERSON] у належний спосіб прийняв пропозицію ТОВ «Мілоан» щодо укладання договору про надання споживчого кредиту на суму 20 тисяч гривень. При цьому відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами кредитування, прийняв пропозицію, за допомогою згенерованого кредитодавцем одноразового цифрового ідентифікатора підписав кредитний договір та отримав вказані кошти шляхом їх переказу позивачем на банківський картковий рахунок. З урахуванням досліджених у суді доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, у передбачений в договорі строк кошти (суму кредиту) та нараховані відсотки за користування кредитом не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із тіла кредиту у розмірі 20 тисяч гривень, процентів за користування позикою в межах строку кредитування (15 днів) за період з 19 грудня 2021 року по 03 січня 2022 року у сумі 3000 гривень. Таким чином, вимоги позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» в цій частині суд вважає доведеними. Суд констатує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16. Відповідно до умов договору вбачається, що кредит надавався відповідачу на строк 15 днів. Таким чином, після закінчення дії кредитного договору у кредитодавця припинилось право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом. З наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості вбачається, що позивач проводив нарахування відсотків після закінчення дії кредитного договору. Отже, заявлена ТОВ «Факторинг Партнерс» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 51 тисяча гривень є безпідставною та задоволенню не підлягає. ТОВ «Факторинг Партнерс» не надало суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються позичальником та за які Банком встановлена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином, в частині стягнення із [PERSON] у користь ТОВ «Факторинг Партнерс» 2000 гривень комісії за договором № 3297947 від 19 грудня 2021 року необхідно відмовити. Такий висновок суду узгоджується з правою позицією Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позову сплатив 2422,4 гривень судового збору, які у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (30,26 %). Крім цього, ТОВ «Факторинг Партнерс» просить стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 25 тисяч гривень. Вирішуючи це питання, суд дійшов таких висновків. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/2806/18 виснував, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано договір про правову допомогу № 02-07/2024, заявку на надання юридичної допомоги та витяг з акту про надання юридичної допомоги, які підписані представниками ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». Відповідно до вказаних документів адвокатське об`єднання надало позивачу усну консультацію (2 години, 4000 гривень) підготувало пропозиції (2 години, 6000 гривень) та склало позовну заяву (5 годин, 15000 гривень). Між тим, у додатках до позовної заяви відсутні докази про оплату наданої правничої допомоги. Таким чином, суд вважає, що позивач документально не підтвердив витрати на правничу допомогу відповідно до вимог статті 137 ЦПК. 7. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: partial