Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Позивач, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9743748 від 27.04.2024. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.04.2024 між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" (первісним кредитором) та відповідачем було укладено кредитний договір у формі електронного документа, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 050,00 грн. Відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів. Унаслідок невиконання зобов`язань виникла заборгованість, яка станом на 21.05.2025 складає 12 194,60 грн. Ця сума складається з: 6 050,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6 644,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам. Також позивач зазначає, що 21.10.2024 право вимоги за цим кредитним договором перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" на підставі договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 27.04.2024 між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" (первісним кредитором) та відповідачем було укладено кредитний договір у формі електронного документа, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 050,00 грн. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний з використанням одноразового ідентифікатора, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі. Надані позивачем документи (Кредитний договір, Паспорт споживчого кредиту, Довідка про ідентифікацію) підтверджують факт укладення правочину між первісним кредитором та відповідачем. Доказом виконання зобов`язань первісним кредитором щодо надання коштів є Повідомлення від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» про переказ коштів на платіжну картку. На підставі договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 та Акту прийому-передачі, право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ "МАКС КРЕДИТ" до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС". . Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, підтверджує наявність боргу за тілом кредиту в сумі 6 050,00 грн. та за відсотками в сумі 6 144,60 грн. Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій. Таким чином, загальна сума до стягнення становить 12 194,60 грн. Суд зазначає, що надані розрахунки є послідовними та узгоджуються з іншими письмовими доказами у справі щодо розміру переданого права вимоги на різних етапах факторингу. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір, який породжує взаємні права та обов`язки. Позивач надав докази, що підтверджують факт укладення кредитного договору, надання Відповідачу кредитних коштів, перехід права вимоги до ТОВ «ФК «ЕЙС» та наявність заборгованості. Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, є обґрунтованим. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу та відсотків в розмірі 12 194,60 грн підлягають повному задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Однак, розмір цих витрат має бути співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Суд, оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на правову допомогу (Договір про надання правничої допомоги, Додаткова угода та Акт прийому-передачі наданих послуг), дійшов висновку, що заявлена сума 7 000,00 грн є завищеною та неспівмірною зі складністю даної справи. Розгляд справи відбувався у спрощеному порядку без виклику сторін. З урахуванням характеру спору (стягнення заборгованості за типовим кредитним договором) та обсягу фактично виконаної роботи, суд вважає розумним і справедливим зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 3 500,00 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з Відповідача, становить: судовий збір - 2 422,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу - 3 500,00 грн; Всього: 5 922,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial