Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

11 вересня 2025 року заявник [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, заінтересована особа: Краматорський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування якої заявник [PERSON] вказала, що вона є матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Севастополь Автономної Республіки Крим Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.11.2014 року, виданим Відділом запису актів цивільного стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану Уряду Севастополя. Оскільки факт смерті її дочки зареєстровано органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України та є недійсним на території України, вона змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року прийнято заяву до розгляду та\~відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року замінено заінтересовану особу у справі Краматорський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у заяві просила провести розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.05.1979 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00051855420 від 18.06.2025. (а.с. 6-7) Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.05.1979 року, вбачається, що [PERSON] народилась у м. Сіверськ Артемівського району Донецької області. (а.с.6) Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.11.2014 року, виданого Відділом запису актів цивільного стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану Уряду Севастополя та Довідки про смерть №А-03182 від 14.08.2025 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у місті Севастополь Автономної Республіки Крим Україна; причина смерті: загальне переохолодження тіла; нещасний випадок пов`язаний з дією крайнє низької зовнішньої температури. (а.с.8-9) Відповідно до п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.293\~ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно якого місто Севастополь Автономної Республіки Крим є територією України, тимчасово окупованою російською федерацією з 20.02.2014 року по теперішній час. Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України). Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 759/1443/22. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо реєстрації шлюбу, з метою захисту прав і свобод громадян України на тимчасово окупованих територіях, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Документи, видані органами та установами (зокрема, закладами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України. Так, окупаційною владою Російської Федерації, якою тимчасово окуповано місто Севастополь Автономної Республіки Крим 17 листопада 2014 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» (зі змінами та доповненнями), державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.4\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частина 1 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. У відповідності до ч.ч.2-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Так, свідоцтво про смерть [PERSON] від 17 листопада 2014 року видано незаконним органом, який розташований на тимчасово окупованій території України, а отже не може бути використаний заявником для реєстрації смерті на території України, оскільки виданий не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст.122\~Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст.26\~цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Згідно до положень ч.3, 4 ст.49\~ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що дочка заявника [PERSON] мала громадянство України, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.05.1979 року, та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00051855420 від 18.06.2025 (а.с. 6-7), і після її смерті заявник не має можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї дочки та отримати свідоцтво про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Здійснити державну реєстрацію смерті та отримати відповідне свідоцтво заявник в даному випадку може лише на підставі відповідного судового рішення про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, як передбачено\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Виходячи з наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] у місті Севастополь Автономної Республіки Крим Україна, підтверджується наданими суду доказами, тому є всі правові підстави для задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення. Причиною смерті померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , слід вважати: загальне переохолодження тіла; нещасний випадок пов`язаний з дією крайнє низької зовнішньої температури.

Outcome: approved