Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 11.07.2018 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23.08.2024 року. В цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі договору дарування квартири від 25.05.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Зваричем О.І. за реєстровим №469, [PERSON] набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 19.05.2025 року [PERSON] подала до Центру надання адміністративних послуг Солом`янської РДА в місті Києві заяву про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. Проте отримала відмову, мотивовану відсутністю згоди батька щодо реєстрації місця проживання малолітньої дитини. У зв`язку з цим, [PERSON] , через адвоката Лець Ю.В., 18.07.2025 року заявила до [PERSON] позов про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] . Вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовляється надати згоду щодо реєстрації місця проживання дитини за місцем проживання матері. Разом з тим позивачка зазначає, що відсутність реєстрації місця проживання дитини, перешкоджає позивачці в реалізації права на часткове відшкодування вартості послуг, що надаються приватним дошкільним закладом, який відвідує [PERSON] , за механізмом "Гроші ходять за дитиною", відповідно до Нового порядку здійснення видатків на дошкільну освіту на основі базового фінансового нормативу бюджетної забезпеченості, що затверджений рішенням Київської міської ради від 13.09.2018 року №1369\\5433, за яким " діти киян будуть мати можливість обирати для навчання приватні заклади освіти та отримувати компенсацію з міського бюджету за утримання дитини протягом кожного місяця. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.08.2025 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представниця відповідача [PERSON] 26.08.2025 року подала відзив, за яким просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити, пославшись на те, що між сторонами наявний спір про місце проживання дитини, що перебуває у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва (справа №760/16729/25), за результатами вирішення якого у сторін буде законодавчо встановлена можливість зареєструвати місце проживання дитини без згоди один одного. До того ж, позивачкою не надано об`єктивних підстав, що б підтверджували дійсно необхідні причини у реєстрації місця проживання дитини. Компенсацію позивачка може отримати відповідно до чинного закону, об`єктивних причин для неможливості скористатися наявним правом на компенсацію витрат на садочок як таких немає. Зокрема, в пункті 4.7. Порядку здійснення видатків на дошкільну освіту у місті Києві на основі базового фінансового нормативу бюджетної забезпеченості, затвердженого рішенням Київської міської ради від 13.09.2018 року №1369-5433, встановлено, що для підтвердження права дитини на отримання компенсації вартості надання освітньої послуги з урахуванням базового фінансового нормативу бюджетної забезпеченості батьки (опікуни), діти яких навчаються у суб?єкта освітньої діяльності, що забезпечує здобуття дошкільної освіти, у тому числі, приватному або корпоративному закладі дошкільної освіти, повинні мати один із таких документів, що підтверджує реєстрацію місця проживання дитини в місті Києві, а саме: 1) витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання/перебування особи (дитини або одного з її батьків); 2) копія одного з документів, до яких вносяться відомості про місце проживання (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист) одного з батьків дитини з відміткою про реєстрацію місця проживання (під час подання документів пред?являється оригінал відповідного документа); 3) ???довідка про реєстрацію місця проживання/перебування особи (дитини або одного з її батьків), що видається відповідно до Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207; 4) ???копія документа, що засвідчує право на проживання дитини, одного з батьків дитини в місті Києві: право власності на відповідне житло або право на користування ним (договір на користування житловим приміщенням має бути нотаріально посвідчений (крім договору на користування кімнатою в гуртожитку) або зареєстрований відповідно до статті 158 Житлового кодексу УРСР). У позивачки наявні вищевказані документи (витяг з реєстру територіальної громади про зареєстроване за нею місця проживання, а також правовстановлюючий документ на житло у Києві - які нею ж самою подані з позовною заявою). Представниця позивачки [PERSON] 04.09.2025 року надіслала відповідь на відзив, за якою на вимогах позову наполягала, та вказала, що на час звернення до суду з даним позовом та на дату подання відповіді на відзив, рішення суду про визначення місця проживання дитини відсутнє, а отже розгляд питання місця реєстрації дитини є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини. Не надання відповідачем згоди на реєстрацію дитини з позивачем, суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Представниця відповідача [PERSON] 17.09.2025 року подала заперечення, за якими просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, за необгрунтованістю. Від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації 07.08.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що Солом?янська районна в місті Києві державна адміністрація при розгляді заяви [PERSON] діяла в межах повноважень та в спосіб передбачений чинним законодавством і правомірно відмовила в реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] у зв?язку з відсутністю згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини. Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 01.09.2025 року надала пояснення про те, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання матері суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією України, зокрема, права на вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров?я та соціальний захист, а тому просили суд ухвалити рішення в інтересах малолітнього [PERSON] . Ухвалою суду 04.09.2025 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні на своїх вимогах наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в її заявах, пославшись на надані письмові докази. Позивачка вказала, що нею було подано заяву до виховательки Приватного закладу дошкільної освіти Юкрейніан Глобал Скул на отримання компенсації за програмою Гроші ходять за дитиною. Заклад дошкільної освіти повідомив, що відповідно до вимог районного управління освіти для участі у програмі «Гроші ходять за дитиною» обов?язковою умовою є надання витягу з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання (прописку) дитини. У разі відсутності вищезазначеного документа дитина тимчасово не може бути включена до програми компенсації. Відповідну довідку Позивачка надала до суду. Представниця позивачки підтримала доводи своєї довірительки та наполягала на задоволенні позову. Представниця відповідача заперечила проти позову, надала пояснення, що зводяться до викладеного в її заявах. Крім того представниця просила врахувати, що позивачка проживає не за місцем своєї реєстрації, а в орендованій квартирі, та заявила, що відмова закладу дошкільної освіти Юкрейніан Глобал Скул в участі у програмі «Гроші ходять за дитиною» є незаконною, і не вказує на те, що права дитини порушені саме батьком дитини. Представники третіх осіб просили розглянути справу за їх відсутності. У судових дебатах Представник Відповідача повідомила суд про намір подати заяву про стягнення судових витрат у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством. Вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні докази, суд знаходить позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. За змістом статей 11, 18 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. У відповідності до положень пункту 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або інших законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). У відповідності до положень пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Чинним законодавством передбачено право одного з батьків у разі відсутності згоди іншого вирішити це питання в судовому порядку. У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №752/2951/20 (провадження № 61-11860св21), викладено висновок, згідно якого при вирішенні спору між батьками щодо реєстрації місця проживання дитини та зняття її з реєстрації за відсутності згоди іншого з батьків з`ясуванню підлягає питання, чи була вказана відмова безпідставною, або ж вона викликана певними обставинами. Якщо відсутність згоди відповідача на реєстрацію місця проживання дитини з позивачем обумовлена наявністю спору між сторонами щодо того, з ким із батьків має проживати дитина і остаточне рішення з цього приводу не ухвалене, саме рішення у справі про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця її проживання і буде ефективним способом захисту прав дитини. Такий же за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 15.12.2021 року у справі № 752/11923/20 (провадження № 61-5706св21). Відповідачем вказується і це знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу того, з ким з них має проживати дитина. На даний час це питання є предметом судового розгляду у справі №760/16729/25, рішення у справі ще не ухвалене (див. копія ухвали Солом`янського районного суду міста Києва про відкриття провадження у цивільній справі №760/16729/25). За таких обставин та вимог закону є очевидним, що відмова відповідача (батька дитини) на реєстрацію місця проживання дитини з позивачкою є законною та обґрунтованою наявністю спору між сторонами щодо місця проживання дитини. Рішення суду у справі про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця проживання дитини. Відтак, за обставин справи, саме таке судове рішення буде ефективним способом захисту прав дитини. При цьому, суд погоджується з відповідачем, що права позивачки на отримання компенсації послуг закладу дошкільної освіти Юкрейніан Глобал Скул за програмою «Гроші ходять за дитиною» порушені самим закладом, оскільки рішення про надання компенсації, з огляду на Порядок здійснення видатків на дошкільну освіту на основі базового фінансового нормативу бюджетної забезпеченості, приймає розпорядник коштів бюджету, а не заклад освіти, відсутність реєстрації місця проживання дитини не є перешкодою в призначенні такої компенсації. Отже, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю. За такого рішення, витрати понесені позивачкою на розгляд справи розподілу не підлягають. Питання компенсації витрат відповідача, за клопотанням його представниці буде розглянуто окремо. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: dismissed