Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Представник ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» - адвокат Маслюженка М.П. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 67618,47 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.03.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та відповідач уклали кредитний договір № P24.22087.005000904. У подальшому відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Відповідач, прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором № P24.22087.005000904 від 07.03.2019 року, порушив зобов`язання і має сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 23.06.2025 року провадження у цій цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 24.09.2025 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.03.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та відповідач уклали кредитний договір № P24.22087.005000904. Кредитний договір був підписаний відповідачем власноручно. Як вбачається із довідки-розрахунку за кредитним договором та виписки від 16.11.2023 року станом на 16.11.2023 сформувалася заборгованість: заборгованість за основним боргом в сумі 36938,71 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 18549,41 гривень, що разом становить 55488,12 гривень. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, та до ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується реєстром боржників № 1 від 16.11.2023 року. 29.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, та до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № № P24.22087.005000904 від 07.03.2019 року, що підтверджується витягом з друкованого реєстру боржників № 1. Як вбачається із розрахунку інфляційних витрат та 3 відсотків від суми боргу відповідач додатково до суми боргу та процентів має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 9696,39 грн та три проценти річних в сумі 2433,96 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого . Статтею 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи також належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно зі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2024 року між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» було укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04. Згідно з п. 1.1 вказаного договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання клієнта, а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити винагороду. Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 5 від 05.05.2025 року до договору № 1/04 від 01.04.2024 року сторони договору підтвердили надання таких послуг: проведення юридичного та фінансового аналізу 1200 грн та складання, підписання та подання до суду позову 6000 грн. Розмір і склад витрат, докази їх сплати доведено позивачем належними доказами, тому з урахуванням встановленого ст. 12 ЦПК України принципу змагальності сторін, мають бути компенсовані позивачу та враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати засобів поштового зв`язку у розмірі 55 грн та судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved