Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 14 січня 2024 року № 7473928 в розмірі 33 704 гривні 27 копійок та судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 14 січня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 7473928 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надані кошти кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем у розмірі 10 000 гривень. Договір укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, що був направлений на номер телефону відповідача. 27 листопада 2024 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладений Договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача. Позивачем на адресу реєстрації відповідача, зазначену ним у кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості за кредитним договором № 7473928 від 14 січня 2024 року, не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки передбачені договором. Сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 33 704 гривні 27 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 948 гривень, заборгованість за відсотками - 23 756 гривень 27 копійок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовні заяві просив суд розглядати справу без участі представника позивача в порядку спрощеного провадження за наявними в матеріалах справи доказами, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 14 січня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладений Договір № 7473928 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 гривень на строк 357 днів, фіксована стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку надання кредиту (а.с. 9-17). Відповідно до п. 1.1 Договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток «CreditPlus». Ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного за стосунку «CreditPlus». Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Договір № 7473928 про надання споживчого кредиту та Паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6112, XR1345. Підписанням договору відповідач підтвердила, що їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС Україна», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п. 9.8. Договору). Відповідно до листа від 19 травня 2025 року вих. № 20250519-63 ТОВ «ПЕЙТЕК» повідомило, що відповідно до Договору про організацію переказу грошових коштів було здійснено за дорученням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» успішні перекази коштів на картки клієнтів, в тому числі 14 січня 2024 року на суму 10 000 гривень маска картки [NUMBER] (а.с. 22). 27 листопада 2024 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) укладений Договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників (а.с. 23-27). Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7473928 на загальну суму 33 704 гривні 27 копійок, що складається із заборгованості за тілом - 9 948 гривень; заборгованості за відсотками - 23 756 гривень 27 копійок (а.с. 28). Адвокатом Міньковською А.В. в інтересах ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 08 квітня 2025 року вих. № 2722216744-АВ на адресу [PERSON] направлена досудова вимога, відповідно до якої відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 7473928 від 14 січня 2024 року та запропоновано сплатити заборгованість за кредитним договором в термін до 30 травня 2025 року із зазначенням реквізитів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» для оплати боргу (а.с. 31). Відповідно до інформації за укладеним договором № 7473928 від 14 січня 2024 року ТОВ «АВЕНТУС Україна» станом на 26 листопада 2024 року заборгованість [PERSON] становила 33 704 гривні 27 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 948 гривень; заборгованість за відсотками - 23 756 гривень 27 копійок (а.с. 33-39). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з положеннями ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає, що передбачено ст. 1077 ЦК України. За прямою нормою п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України. Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. [PERSON] будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнананою з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитні документи, погодила таким чином, умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 3498-ХІ (далі - Закон № 3498-ХІ), відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зазначений Закон № 3498-ХІ набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ХІ, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи те, що кредитний договір було укладено 14 січня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 3498-IX, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 2,20% є нікчемною в силу положень ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, для нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами, слід застосувати максимальну денну процентну ставку в розмірі 1%. Разом з тим, відповідачу надавався споживчий кредит строком на 357 днів, тобто до 05 січня 2025 року, однак як вбачається з інформації за укладеним договором № 7473928 від 14 січня 2024 року первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС Україна» нараховані відсотки за період з 14 січня 2024 року по 22 травня 2024 року (130 днів) (а.с. 33-39). Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у повному розмірі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 33 704 гривні 27 копійок, з яких заборгованість по тілу кредиту - 9 948 гривень, заборгованість по процентах - 23 756 гривень 27 копійок (в межах заявлених вимог). V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 1 січня 2025року, акт 7473928 про підтвердження факту надання правничої допомоги від 31 березня 2025 року, додаткову угоду № 7473928 від 2 квітня 2025року до договору про надання правової допомоги від 1 січня 2025 року, детальний опис робіт від 31 березня 2025 року. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3 000 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved