Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Брайляк Емільяна Ярославівна, 14.11.2024 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.11.2024 прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2025 витребувано докази по справі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.09.2025 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. На обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на ті обставини, що він з відповідачем [PERSON] з 02.10.1993 року перебував у шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, тому 30.01.2014 року рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] переїхав до міста Івано-Франківськ з повнолітнім сином [PERSON] , а неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з матір`ю [PERSON] .. Через деякий час, позивач дізнався, що відповідачка почала вживати алкогольні напої та вести антисоціальний спосіб життя, після чого, він забрав відповідачку [PERSON] та їхнього неповнолітнього сина [PERSON] до м. Івано-Франківська, оскільки сподівався, що поведінка відповідачки зміниться та вони зможуть налагодити відносини заради їхньої неповнолітньої дитини. [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом. Згодом у них народилася ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Однак протягом часу, що вони спільно проживали поведінка [PERSON] була нестабільною. У кінці лютого 2022 році, після повномасштабного вторгнення рф на територію України, задля безпеки дітей, позивач вивіз колишню дружину разом з їхніми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] закордон у Чехію, де проживав їхній старший (повнолітній) син [PERSON] . Як стало відомо, протягом місяця матір була з дітьми, а вкінці березня 2022 року, через конфлікти, Відповідачка залишила неповнолітніх дітей на їхнього старшого сина [PERSON] , а сама переїхала за іншою адресою на території Чехії (200 км від них), і жодного разу з ними не бачилася. Згодом вона повідомила, що переїхала в Польщу. Старший син був змушений покинути роботу, щоб доглядати дітей. В середині липня 2022 року позивач поїхав до дітей у Чехію та за бажанням дітей у серпні 2022 року вони повернулися до України. 23.09.2022 позивач звернувся до Органу опіки та піклування щодо отримання висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання з ним малолітніх дітей, яким було визначено місце проживання дітей з батьком. Протягом останніх двох років відповідачка зовсім не цікавилася життям дітей та знову почала вживати алкогольні напої та вести антисоціальний спосіб життя, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, зловживає алкогольними напоями. Діти не отримують від матері жодних подарунків на день народження чи інші свята, тощо. Відповідачка за останні два роки приходила до дітей тільки два рази - до будинку, де позивач проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] та до навчального закладу дітей (ліцей №22 Івано-Франківської міської ради, що розташований за адресою [ADDRESS] ). Відповідачка з`являлась в нетверезому стані, чіплялась до дітей, налякала їх. Поведінка [PERSON] негативно впливає на сприйняття образу матері дітьми, які відчувають моральні страждання і почуття сорому за поведінку матері. Крім того, [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності (постанова Івано-Франківського міського суду від 07.09.2023 року, справа №344/8939/23, постанова Івано-Франківського міського суду від 01.12.2023 року, справа №344/16103/23). Також в провадженні Печерського районного суду міста Києва знаходиться справа №757/38754/24-п, про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , а в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться справа №344/5276/24 з клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська про застосування примусових заходів медичного характеру до [PERSON] , яка обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. [PERSON] має встановлені психологічні порушення, що підтверджуються відповідними документами. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області по справі №344/5276/24 клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська про застосування щодо [PERSON] примусових заходів медичного характеру було задоволено. Ухвалено застосувати до [PERSON] , [INFO] , без постійного місця проживання, примусові заходи медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі зазначених обставин справи, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Зазначив, що відповідач [PERSON] не спілкується із дітьми, не цікавиться ними, не забезпечує їх. Останній раз він бачив її більше року тому, вона просила гроші та казала, що напише відмову від дітей. Додатково зазначив, що позбавлення батьківських прав відповідачку не пов`язане із відстрочкою від мобілізації, оскільки він зняти й із військового обліку по стану здоров`я,\~ про що надав довідку. Просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем реєстрації, в тому числі через сайт «Судова влада». Відзиву на позов не подала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судовому засіданні повідомила, що службою була здійснена робота та надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, повторно не прибула у судове засідання, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (повнолітній), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12-14). Шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області (а.с.15-16). Згідно витягу з рішення та висновку Органу опіки та піклування від 20.12.2022 № 1337, визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (а.с.17-18). Відповідно до копії довідки №4979 від 03.04.2023 малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності (а.с.19-20) Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] ,\~ хлопчик не знає де знаходиться його матір, оскільки бачаться вони рідко (а.с.29). Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] , дівчинка пояснила, що її матір [PERSON] інколи приходить до неї до ліцею, проте їй іноді соромно, бо матір неохайно виглядає (а.с.30). Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (справа №344/5276/24) від 17.10.2024 клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська задоволено. Ухвалено застосувати примусові заходи медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо [PERSON] , яка обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.60-64). Згідно інформації наданої ГУНП в Івано-Франківській області від 14.03.2025 [PERSON] , [INFO] , притягалась до адміністративної відповідальності: постанова від 06.02.2023 за ч. 2 ст.135 КУпАП; постанова від 07.05.2023 за ч.1 ст.178 КУпАП; постанова від 05.09.2023 за ч.2 ст.135 КУпАП; протоколом від 21.08.2024 ст.173 КУпАП (а.с.122-125). Відповідно до відповіді\~ КНП «Прикарпатського Обласного клінічного центру психічного здоров`я» від 27.03.2025 №5147 [PERSON] , [INFO] , неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні, останній раз з 30.11.2021 р. по 13.12.2021 р. з діагнозом: параноїдна шизофренія, приступодібно-прогредіентний перебіг з наростаючим дефектом (а.с.126). Матеріали справи містять фотознімки [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] , та цивільною дружиною позивача (а.с.173-189). Згідно довідки №103/47/5410 від 05.07.2022 [PERSON] непридатний до військової служби з виключенням із військового обліку. Згідно витягу з рішення та висновку Органу опіки та піклування від 15.08.2025 № 900, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, служба у справах дітей встановила, що станом на 17.03.2025 року згідно Єдиної інформаційної бази ВПО в Івано-Франківській МТГ [PERSON] , [INFO] , на обліку не перебуває. 21.03.2025 року працівниками Служби у справах дітей було проведено бесіду з матір`ю відповідачки [PERSON] , яку було запрошено у Службу. Під час бесіди [PERSON] зазначила, що востаннє спілкувалась з донькою 28.12.2024 року, де вона перебуває на даний час невідомо, зв`язку з нею немає. Під час останньої розмови відповідачка [PERSON] повідомила матері, що поїде в м. Чернівці. Також [PERSON] зазначила, що її доньці відомо про те, що у провадженні перебуває справа про позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] любить своїх дітей. Про час та дату засідання комісії з питань захисту прав дитини матері [PERSON] було надіслано повідомлення на поштову адресу, вказану в матеріалах справи. Питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 14.05.2025 року (протокол №8) та 09.07.2025 року (протокол №10). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 14.05.2025 року був присутній батько [PERSON] та його представник адвокат Брайляк Емільяна Ярославівна. Матір [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, про причини неявки чи про відкладення розгляду питання повідомлень від [PERSON] , на адресу Служби у справах дітей не надходило (а.с.199-205). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від виховання та утримання своїх дітей, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавиться їх життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний їх розвиток. Отже, відповідач [PERSON] свідомо ухилилася від виховання дітей, що полягає у свідомому нездійсненні протягом тривалого часу їх виховання, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування дітей до самостійного життя та праці, що, в свою чергу, вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей. Згідно частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Представник позивача 14.11.2024 звернулася в суд з позовом, а тому аліменти із відповідача слід стягувати саме із 14.11.2024. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved