Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 12 грудня 2024 року близько 07 год. 35 хв. в м. Києві на Столичному шосе на виїзді з вул. Ак. Заболотного [PERSON] , керуючи автомобілем "Acura MDX" державний номерний знак [NUMBER] , не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення із задньою частиною автомобіля "Hyundai" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Відповідач вину у настанні даної пригоди визнала, за наслідками ДТП позивачем та відповідачем на місті пригоди складено електронний европротокол №2D25D3541D9C5 від 12.12.2024 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Acura MDX" державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП забезпечена полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР219005900, укладеним з ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., франшиза 2 600 грн.) Цивільно-правова відповідальність позивача застрахована АТ "Страхова компанія "АРКС" на підставі полісу №ЕР219390913. 13.02.2025 року за результатами розгляду страхової справи № 2 413 332 ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" [PERSON] надано розрахунок суми страхового відшкодування на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного ТЗ №79780, згідно якого матеріальний збиток внаслідок аварійного пошкодження КТЗ "Hyundai" державний номерний знак [NUMBER] складає 20 886,45 грн. Для здійснення відновлювального ремонту позивач звернувся до ФОП " [PERSON] ", який виконав ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля "Hyundai" державний номерний знак [NUMBER] на суму 34 350,00 грн. (без ПДВ), що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000930 від 09.07.2025 року, актом виконаних робіт №АВР00930 від 09.07.2025 року. Вартість наданих послуг повністю сплачена позивачем 09.07.2025 року, що підтверджується квитанцією №225619941. Таким чином, на думку позивача, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача матеріальний збиток в розмірі різниці між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою (34 350,00 грн. - 15 840,38 грн. = 18 509,62 грн.) Окрім цього, за проведення дефектування пошкодженого автомобіля "Hyundai" державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] сплатив 1 050,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком про оплату №yd wazXtxCA. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 18 509,62 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1 050,00 грн. витрат на проведення дефектування пошкодженого автомобіля, а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки за результатами розгляду страхової справи № 2 413 332 ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" здійснило страхове відшкодування з урахуванням франшизи (2 600 грн.) на користь позивача у розмірі 15 840,38 грн. Зазначає, що у нього виникає зобов"язання відшкодувати матеріальну шкоду лише в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування). В даному випадку ліміт страхового відшкодування становить 160 000 грн. Також, на думку відповідача, не є належним доказом у справі чек про оплату №yd wazXtxCA від 27.02.2025 про дефектовку автомобіля, сформований ФОП [PERSON] , на суму 1 050,00 грн., оскільки детальний візуальний огляд та діагностика автомобіля наведені в Акті №78244 огляду КТС (дефектна відомість) від 26.12.2024 року, який підписаний позивачем, а також відображені у Акті. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 грудня 2024 року близько 07 год. 35 хв. в м. Києві на Столичному шосе на виїзді з вул. Ак. Заболотного [PERSON] , керуючи автомобілем "Acura MDX" державний номерний знак [NUMBER] , не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення із задньою частиною автомобіля "Hyundai" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Відповідач [PERSON] вину у настанні даної пригоди визнала, за наслідками ДТП позивачем та відповідачем на місті пригоди складено електронний европротокол №2D25D3541D9C5 від 12.12.2024 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Acura MDX" державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП забезпечена полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР219005900, укладеним з ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., франшиза 2 600 грн.) Цивільно-правова відповідальність позивача застрахована АТ "Страхова компанія "АРКС" на підставі полісу №ЕР219390913. 13.02.2025 року за результатами розгляду страхової справи № 2 413 332 ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" [PERSON] надано розрахунок суми страхового відшкодування на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного ТЗ №79780, згідно якого матеріальний збиток внаслідок аварійного пошкодження КТЗ "Hyundai" державний номерний знак [NUMBER] складає 20 886,45 грн. Згідно звіту вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ (позивачу) станом на 12.12.2024 року, з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали, та без врахування ВТВ (втрати товарної вартості), становить 20 886,45 грн., що складається з 6 210,00 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт, 9 763,05 грн. вартості необхідних для ремонту матеріалів, 12 930,00 грн. вартості нових складників, що підлягають заміні під час ремонту (ураховано коефіцієнт фізичного зносу 0,62 та величину втрати товарної вартості -0). ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" здійснило страхове відшкодування з урахуванням франшизи (2 600 грн.) на користь позивача у розмірі 15 840,38 грн. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що для здійснення відновлювального ремонту він звернувся до ФОП " [PERSON] ", який виконав ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля "Hyundai" державний номерний знак [NUMBER] на суму 34 350,00 грн. (без ПДВ), що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000930 від 09.07.2025 року, актом виконаних робіт №АВР00930 від 09.07.2025 року. Вартість наданих послуг повністю сплачена позивачем 09.07.2025 року, що підтверджується квитанцією №225619941. Таким чином, на думку позивача, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача матеріальний збиток в розмірі різниці між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою (34 350,00 грн. - 15 840,38 грн.=18 509,62 грн.) Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню: - загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи; - розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV; - чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV. Підсумовуючи вищенаведене, слід зробити висновок про те, що у цій справі відповідач (винуватець ДТП) несе відповідальність за завдану шкоду внаслідок ДТП у розмірі різниці між завданою шкодою та лімітом відповідальності страховика. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 208/2600/17. Як роз`яснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановлено, що сторонами у справі не оспорюється обставина ДТП, наявність вини відповідача та отримання позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 15 840,38 грн. Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача, загальний розмір який становить 34 350,00 грн Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується рахунком фактури, актом виконаних робіт, квитанціями, що не спростовані відповідачем під час розгляду справи. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц. від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення різниці між сумою фактичних витрат та виплаченою сумою страхового відшкодування страховою компанією та франшизи з відповідача як з винної особи у розмірі 18 509,62 грн., що відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Відповідачем не спростовано розмір фактичних витрат, понесених позивачем на ремонт автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, відсутні підстави для стягнення 1 050,00 грн. витрат на проведення дефектування пошкодженого автомобіля, оскільки детальний візуальний огляд та діагностика автомобіля наведені в Акті №78244 огляду КТС (дефектна відомість) від 26.12.2024 року, який підписаний позивачем, а також відображені у Акті. На підставі ст. 141 ЦПК УКраїни стягнути з відповідача на користь прзивача 1 211,20 грн. судового збору.

Outcome: partial