Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувала справа за позовом Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, правонаступником якої є Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді не одержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 25.05.2021р. для спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Софіївської (правонаступник - Піщанської) сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2025 у задоволенні позовних вимог Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів відмовлено повністю. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права на земельну ділянку також відмовлено. Під час розгляду матеріалів даної справи, в судовому засіданні 12.03.2025 представник [PERSON] , адвокат Сизько Б.Б. зробив відповідну заяву про визначення розміру витрат на правничу допомогу. 27.03.2025 представник [PERSON] , адвокат Сизько Б.Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що [PERSON] 15.12.2020 на підставі договору про надання професійної правничої допомоги за №22 від 10.12.2020 здійснив оплату послуг адвоката Сизька Б.Б. у розмірі 10\~000 грн.. Також 10.12.2020 [PERSON] уклав із адвокатом Сизько Б.Б. договір №24 про надання професійної правничої допомоги - підготовка та подання зустрічного позову у справі №695/2159/20, за умовами якого вартість послуг складає 10\~000 грн. Вказані кошти [PERSON] сплатив 15.12.2020, що стверджується доданою до матеріалів справи квитанцією. Таким чином Тітаренко В.А. фактично здійснив витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи №695/2159/20 у загальному розмірі 20\~000 грн., які на думку адвоката Сизька Б.Б., підлягають стягненню з Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у передбачені положеннями ч. 8 \~ст. 141 ЦПК України\~строки. При ухваленні додаткового рішення, у разі необхідності, суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник [PERSON] , адвокат Сизько Б.Б. 16.09.2025 скерував до суду клопотання у якому просив провести судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення за відсутності [PERSON] та його представника. Представник Піщаснької сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, жодних клопотань до суду не скерував, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою сторін силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та письмову заяву разом з додатками, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суду при визначенні розміру компенсації слід ураховувати (а сторонам доводити) співмірність витрат на оплату послуг адвоката із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських вимог, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial