Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

12.05.2025 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд: визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір?ю [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації або фактичного проживання матері. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 17.06.2025 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, у якому вказала, що відповідач визнає позовні вимоги, проте вказала, що відповідач не визнає обставин справи, якими обґрунтовані позовні вимоги. Суд роз`ясює, що якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не приймає таке визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи, які відповідачем не визнаються. 17.06.2025 року представник відповідача подала до суду клопотання про надання додаткового строку на подання зустрічного позову. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 року залишено відзив представника відповідача на позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, без розгляду. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача про надання додаткового строку на подання зустрічного позову у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, відмовлено. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено слухання справи по суті. 24.06.2025 року представник відповідача подала до суду пояснення, у яких вказала, що відповідач визнає позовні вимоги, проте вказала, що відповідач не визнає обставин справи, якими обґрунтовані позовні вимоги, просила суд з`ясувати думку дитини у судовому засіданні. 11.07.2025 року представник позивача подав до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: клопотання про проведення судової психологічної експертизи на замовлення учасника справи, в порядку ст. 106 ЦПК України від 19.05.2025 року; висновок експерта №411 від 06.06.2025 року. 16.09.2025 року представник позивача подав до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: оригінал висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за вих. №01-11/1886/вих від 15.09.2025 року. 24.09.2025 року у судове засідання з`явились позивачка та її представник, відповідач та його представник. Позивачка та її представник просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник не заперечували проти задоволення позову, проте заперечували проти обставин справи, що викладені у позовні заяві. Представник третьої особи, що не заявляє самостіних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи налжним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Статтею 55 Конституції України, передбачено, що, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 124 Конституції України, передбачено, що, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Згідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦК України, Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 20 ЦК України, передбачено, що, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України, передбачено, що, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, встановлено, що, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язковою умовою для набуття будь-якою особою право на звернення до суду, є наявність у зазначеної сторони прав, інтересів та свобод, які існують та які порушені, невизнані або оспорювані, що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Згідно з частинами четвертої, п?ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов?язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що 22 грудня 2012 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 грудня 2022 року зроблено відповідний актовий запис за № 1357. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилась спільна донька [PERSON] , про що Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, складено відповідний актовий запис №201 від 22 квітня 2014 року. 29 лютого 2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, ухвалено рішення у справі №521/1101/24, яким шлюб зареєстрований 22 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1357. Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2024 року у справі №522/20367/24, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, наданою Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси від 19.06.2024 року № 5105-5003332448, зареєстроване місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Згідно з характеристикою спортсменки від 02.04.2025 року № 005, наданою ГО «Південна Велосипедна Ліга м. Одеси», малолітня [PERSON] , [INFO] , тренується в зазначеному закладі з 01.08.2024 року та спеціалізується на шосейному велоспорті. Мати забезпечує дитину всім необхідним для тренувань. Згідно з характеристикою, наданою Приватним закладом «Одеський приватний ліцей «Антарктика» від 04.04.2025 року № 40, малолітня [PERSON] , [INFO] , є старанною та відповідальною ученицею. Вона успішно засвоює навчальний матеріал. Активну роль у вихованні малолітньої відіграє її мати, яка регулярно цікавиться успіхами доньки, відвідує батьківські збори та шкільні заходи, надаючи необхідну підтримку в навчанні та розвитку. Мати допомагає малолітній [PERSON] , [INFO] , в організації навчального процесу вдома, стимулюючи її інтерес до освіти та особистісного зростання. Відповідно до Витягу з реєстру Одеської територіальної громади від 10.12.2024 року № 2024/014872072, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 10.12.2024 року. Згідно з довідкою, виданою ТОВ «ЄВРО-ТЕСТ» від 04.04.2025 року № 04/04, [PERSON] працює на зазначеному підприємстві з 10.06.2010 року та займає посаду юрисконсульта. Відповідно характеристики, наданої ТОВ «ЄВРО-ТЕСТ», [PERSON] зарекомендувала себе грамотним, кваліфікованим, дисциплінованим працівником, яка добре орієнтується в чинному законодавстві України. Дисциплінарних стягнень не має. На теперішній час працює в дистанційному режимі у зв?язку з введенням в країні воєнного стану, необхідністю постійного знаходження з дитиною за адресою її проживання та виховання. Згідно з характеристикою, наданою КП "ЖКС «Фонтанський» від 07.04.2025 року, [PERSON] , проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою, малолітньою [PERSON] , [INFO] . Нарікань з боку мешканців будинку немає. Згідно з характеристикою, наданою сусідами - [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] показала себе виключно з позитивної сторони. Зарекомендувала себе як відповідальна, комунікабельна, ввічлива, дисциплінована, порядна та акуратна, скромна та доброзичлива людина. Є неконфліктною гарною людиною, яка не має шкідливих звичок. Завжди виявляє повагу до людей, незважаючи на вік, стать та інше. Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 08.04.2025 року № 2397, виданою КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, [PERSON] , [INFO] , без проявів психічних розладів. Відповідно до повного Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ФОВА-003610681, виданою Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 09.04.2025 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з характеристикою, виданою Відділом поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНІ в Одеській області, [PERSON] проживає разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] . Спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує нейтральні стосунки. 01.07.2025 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради проведено обстеження умов проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт, відповідно до якого встановлено, що квартира розміщена на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, загальна площа орієнтовно 50 кв.м, житлова площа орієнтовно 30 кв.м, в квартирі чисто, зроблено ремонт, в наявності меблі, побутова техніка, водо-, газо-, електропостачання. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина має окрему кімнату, ліжко, стіл для навчання, іграшки, книжки, одяг та взуття відповідно до віку та сезону. 01.07.2025 року спеціалістом Служби у справах дітей Одеської міської ради, у присутності та за згодою матері, було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , [INFO] , під час якої вона повідомила, що жити хоче тільки з матір?ю. 02.07.2025\~року спеціалістами\~Служби у\~справах дітей\~Одеської проведено\~обстеження умов\~проживання [PERSON] \~за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт, відповідно до якого встановлено, що квартира розміщена на 1-му поверсі 24-х поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, загальна площа орієнтовно 50 кв.м, житлова площа орієнтовно 35 кв.м, в квартирі виконано сучасний ремонт, в наявності всі комунікації, необхідна побутова техніка та меблі, квартира орендована. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: виділена окрема кімната, наявне спальне ліжко, шафа для одягу, стіл для навчання, одяг та взуття по сезону, іграшки для розваг та розвитку. Згідно з актом бесіди від 02.07.2025 року, [PERSON] не заперечує щодо проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір?ю. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий Дружківським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 16.03.2017 року. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 08.07.2025 року №04/01-2318, фахівцями із соціальної роботи ВСР ЦСС ОМР 01.07.2025 року здійснено відвідування за місцем проживання батька, [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] , про що складений акт оцінки потреб сім?ї/особи відповідно до якого, [PERSON] проживає у 2-х кімнатній орендованій квартирі з усіма зручностями. Стан житла добрий. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 08.07.2025 року №04/01-2318, фахівцями із соціальної роботи ВСР ЦСС OMP, 01.07.2025 року здійснено відвідування за місцем проживання матері, [PERSON] та малолітньої [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] , про що складений акт оцінки потреб сім?ї/особи відповідно до якого, дитина забезпечена всім необхідним відповідно віку та сезону. Зі слів матері, дитина виявляє страх та тривожність під час спілкування з батьком. Відповідно до висновку Приморської районної адміністрації\~\~ Одеської міської ради № 01-11/1886/1вих. від 15.09.2025 року, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-психіатричної експертизи №411 від 06.06.2025 року, розвиток загальних здібностей дитини, [PERSON] , [INFO] , відповідає віковому рівню. Дитина має необхідний для її віку запас знань (загальну обізнаність) та вербальний досвід. Емоційну сферу [PERSON] можливо охарактеризувати таким чином: відкритість до контактів, відсутність гострих страхів та симбіотичної залежності від батьків, вразливість, захопленість. Індивідуально-психологічні особливості матері дитини, [PERSON] : спокійна, адекватна, врівноважена, має розвинуте почуття обов?язку і відповідальності, приймає загальноприйняті моральні правила і норми. Індивідуально-психологічні особливості батька дитини - [PERSON] , не були досліджені через його неявку на психологічне дослідження. [PERSON] відчуває любов та прив?язаність до своєї доньки, проявляє зацікавленість в добробуті дитини та її перебуванні у безпеці. [PERSON] має гарні стосунки та тісний емоційний зв?язок з матір?ю. Умови проживання [PERSON] поряд з матір?ю є комфортними, безпечними та сприятливими для її розвитку. Поведінка батька ( [PERSON] ) негативно впливає на психічний стан дитини ( [PERSON] ) руйнує її систему цінностей та самооцінку, викликає страх. Малолітня [PERSON] поруч з батьком відчуває себе в небезпеці, переживає сильну руйнівну тривогу та напругу через непередбачуваність поведінки батька, його агресивних проявів, не відчуває емоційного зв?язку з батьком. Рівень інтелектуального розвитку малолітньої [PERSON] відповідає середній нормі для її вікової групи, у неї немає будь-яких виражених характерологічних «загострень». [PERSON] прагне до отримання нових знань, відкрита для спілкування як з однолітками, так і близькими дорослими людьми, що її оточують. Малолітня дитина [PERSON] з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища спроможна надавати оцінку відношенню кожного з батьків до неї, виявляти прихильність до когось з батьків. [PERSON] добре відчуває себе у сімейній системі, яка наразі склалася біля неї, поряд з матір?ю, дитина має гарні стосунки та тісний емоційний зв?язок з нею. Умови проживання [PERSON] поряд з матір?ю е комфортними, безпечними та сприятливими для її розвитку. Малолітня [PERSON] поруч з батьком відчуває себе в небезпеці, переживає сильну руйнівну тривогу та напругу через непередбачуваність поведінки батька, його агресивних проявів, не відчуває емоційного зв?язку з батьком. У малолітньої дитини [PERSON] немає підвищеної схильності до фантазування чи ознак підвищеної сугестивності, які могли б під впливом значущих та авторитетних для дитини людей, зумовити її міжособистісні стосунки. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-психіатричної експертизи № 411 від 06.06.2025 року, рекомендовано визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її матір?ю. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України, передбачено:Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Стаття 171 СК закріплює положення про те, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Отже, з огляду на право дитини бути вислуханою способами забезпечення реалізації такого права у справах, зокрема щодо визначення способу участі у вихованні дитини, можуть бути: заслуховування думки безпосередньо від дитини в залі судового засідання; отримання інформації щодо думки дитини з висновку органу опіки і піклування, експерта та / або спеціаліста. Суд зазначає, що заслуховування думки дитини в судовому засіданні не є допитом свідка, малолітнього/неповнолітнього свідка відповідно до статей 230, 232 ЦПК України, оскільки не спрямоване на з`ясування обставин справи, а має на меті з`ясування суб`єктивної думки дитини, яку суд враховує залежно від фактичних обставин справи та найкращих інтересів дитини, які можуть не відповідати висловленій думці. Враховуючи вищевикладене, суд у судовому засіданні заслухав думку дитини [PERSON] , [INFO] , (11 років). [PERSON] , [INFO] , відповідала на запитання дитячого психолога, яка задавала їй питання, що були підготовлені сторонами, по суті спору. Згідно пояснень дитини, коли батьки жили разом, вони постійно сварились, потім мирились і знову сварились, сварки батьків дитина чула. Дитина пам`ятає, що батько вдарив матір і у матері був синяк, при цьому, дитина відчувала себе в даній ситуації неприємно. Дитина не бачила, щоб матір била батька. [PERSON] зазначила, що батько підвищував на неї голос тільки «по суті». На запитання чи боїшся ти батька, дитина відповіла, що так, страх по відношенню до батька з`явився після того, як він вдарив матір. Дитина зазначила, що бажання спілкуватись із батьком зникло, коли він збрехав на засіданні органну опіки та піклування, про те що вона не запрошувала його на день народження. Дитина зазначила, що матір її підтримує у всьому, грається з нею. [PERSON] вказала, що якщо вона відчуває злість чи їй сумно, у неї виникає бажання звернутись за допомогою до матері. Свою сім`ю [PERSON] вважає нормальною. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно, як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім?ї разом з батьками або в сім?ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов?язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов?язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов?язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров?я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров?я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частина перша та друга статті 159 СК України). Також, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Згідно ч.\~1,\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Outcome: approved