Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 15 000 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Позовні вимоги мотивовано тим, що під час перебування у шлюбі з Відповідачем, [PERSON] внаслідок хвороби встановлено першу А групу інвалідності, внаслідок чого він є особою яка потребує стороннього догляду, у зв`язку з чим, не маючи фізичної можливості працювати та забезпечувати себе, Позивач має право на утримання від дружини [PERSON] матеріальної допомоги, яка в добровільному порядку її не надає. Як зазначено Позивачем у позовній заяві, від спільного шлюбу із Відповідачем у них народилися двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , які на даний момент є повнолітніми. 27 червня 2023 року [PERSON] видано висновок №1006 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до якого рекомендовано паліативний догляд вдома. Розмір призначеної пенсії складає 2980,00 грн., інших джерел доходів Позивач не має, щоденно на медичні препарати витрачає орієнтовно 400-500 грн. Відповідач виїхала за межі України, є працездатною та працює за кордоном, на даний момент аліменти нікому не сплачує, отже, на його думку, вона має змогу сплачувати кошти на утримання Позивача. Додатково зазначає, що відповідачем подано позов про розірвання шлюбу. Представником Відповідача [PERSON] , подано Відзив на позов, в якому вона заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у даному відзиві. Зокрема, заперечуючи проти позовних вимог, представник Відповідача у відзиві на позов покликається на те, що у зареєстрованому шлюбі із Позивачем, вони перебувають із 19.11.1996 року, однак спільно не проживають більше восьми років, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та спільних інтересів, і даний факт не заперечує Позивач, вказуючи реальну фактичну адресу проживання у позовній заяві. Медичні документи, надані Позивачем, не відповідають реальному стану його здоров`я, оскільки діагноз, який встановлений Позивачу, є непідтвердженим.\~ Додатково зазначає, що Позивач протягом останніх років здійснює перевезення пасажирів та вантажів до Франції, де пропонує послуги у соціальних мережах, що не відповідає факту рекомендації лікаря, згідно яких Позивач потребує паліативної допомоги. Представником Позивача подано Відповідь на Відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що у відзиві Відповідач вказала, що фактична адреса проживання Позивача знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Старостою Угорницького старостинського округу, яка долучена до відповіді на відзив. Щодо факту потреби матеріальної допомоги представник Позивача зазначила, що даний факт підтверджуються численними медичними довідками та виписками із медичних карток стаціонарного хворого впродовж 2022-2024 років. На теперішній час Позивач не працює, так як є особою з інвалідністю І «А» групи, інших джерел доходів [PERSON] немає, його матеріальне становище є вкрай нужденним і він потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримували в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представники правом на подання заперечення на відповідь на відзив не скористалися, в судовому засіданні Представники відповідача проти позовних вимог заперечили, просили відмовити в їх задоволенні. Свідок [PERSON] , яка є рідною дочкою Позивача та Відповідача, в судовому засіданні пояснила, що її батько [PERSON] зловживав алкогольними напоями, сім`ю не утримував, щодо діагнозу батька про онкологію не знала. Додатково зазначила, що Позивач здійснює таксі перевезення на своєму автомобілі. Так, допитана свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою Відповідача, в судовому засіданні пояснила, що сім`я сторін жила неблагополучно, [PERSON] поводив себе неналежно, проявляв негідну поведінку до дружини під час перебування у шлюбі, не утримував власну сім`ю, їхні діти почали працювати з 17 років. Зазначила, що [PERSON] проживає у Франції, роботи не має оскільки не знає мови, до дому не повертається, оскільки Позивач її переслідує. Щодо хвороби [PERSON] про онкологію їй відомо не було, додатково зазначила, що Позивач здійснює таксі перевезення у м. Івано-Франківськ, а також пропонує послуги щодо перевезення у Францію. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою через дорогу сторін, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] хатніми обов`язками займався самостійно, на даний час дружина та донька не впускають його до будинку. Зазначила, що Позивач увесь час перебував у лікарні, недавно мав операцію. До війни разом з сім`єю їхали за кордон, жили добре. На даний час [PERSON] проживає разом із матір`ю. Допитана Судом свідок [PERSON] , яка є сусідкою сторін, пояснила, що [PERSON] забезпечував сім`ю, відвозив дітей до садочка, школи, займався хатніми обов`язками, робив ремонти, не зловживав алкогольними напоями, у сім`ї все було добре, жодних скандалів не чула і не бачила; їздили сім`єю відпочивати. Зазначила, що його дружина працювала у садочку, пізніше сім`я його прогнала. У відповідь на запитання представників Відповідача, зазначила, що Позивач має автомобіль у виді мікроавтобуса Караван, працює на ньому шляхом здійснення послуг таксі, недавно бачила його у місті. Щодо хвороби Позивача їй було відомо, що у нього онкологія. Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (Свідоцтво серії [NUMBER] від 19 листопада 1996 року), який Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року у справі №344/2762/25 розірвано. Від шлюбу у сторін є діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. За час перебування у шлюбі Позивачу [PERSON] 24.05.2023 року було встановлено 1 А групу інвалідності по загальному захворюванню з повторним переоглядом 24.05.2025 року (а.с.16). В матеріалах справи міститься медична довідка (а.с.17), виписка із медичної карти стаціонарного хворого №4405 (а.с.18), виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.19), виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 299 (а.с.20), висновок №1006 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.23), виписки із медичної карти стаціонарного хворого 23260/2023 (а.с.96), виписки із медичної карти стаціонарного хворого №224819 гастроентерологічного відділення (а.с.97), виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 17.05.2019 року (а.с.98), виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4405 (а.с.100), акту №568/1 та №568/2 про дослідження стан здоров`я (а.с.101-102),\~ експертним висновком для отримання матеріальної допомоги на лікування від 09.01.2024 року (а.с.103), довідкою медичного центру Шампваль №10101200813 від 15.04.2022 яка надана на французькій мові та перекладена на українську мову (а.с.105-108),висновком комп`ютерної томографії органів грудної, черевної порожнини, заочеревинного простору від 21.03.2023 року (а.с109), випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1284 (а.с.110), випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2680/22 (а.с.111), заключенням КТ органів грудної клітки, черевної порожнини та малого таза від 27.05.2022 року, заключенням узд органів черевної порожнини та малого таза від 27.10.2022 року, які перекладено з французької на українську мову (а.с.113-114), аналізами крові від 28.04.2023 року (а.с.115), протоколом дослідження УЗД органів черевної порожнини №1493 (а.с.116), консультаційним висновком спеціаліста (а.с.117), випискою з амбулаторної карти пацієнта №80135 (а.с.118), випискою із медичної карти амбулаторного хворого за 2021-2025 роки (а.с.129-130), медичною картою амбулаторного хворого №АК-26357 (а.с181), випискою №1284 (а.с.зворот.181- 182), інформаційною довідкою про електронне направлення від 16.10.2024 року (а.с.183 зворот.), інформаційною картою про лікування в центрі «Віта Лібера»,яка перекладена з польської на українську мову (а.с.184-185), довідкою про обстеження від 01.05.2025 року (а.с.187), направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи від 11.06.2025 року (а.с.185 зворот.-189), витягу з рішення експертної команди повсякденного функціонування особи №254/25/6221/ВТ від 28.08.2025 (а.с.219-220), виписки із медичної карти стаціонарного хворого №32912/2025 (а.с.221-222), які свідчать про те, що Позивач вже протягом тривалого періоду часу має проблеми зі здоров`ям, йому проводилося хірургічне втручання. Відповідно до виписки форми ОК-5, яка видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] отримував пенсію в 1998, 2001, 2003, 2004, 2009, 2010, 2011, 2019, 2020 роках (а.с. 9-11). До матеріалів справи стороною Позивача додано копії товарних чеків за період з 01.01.2025 року по 27.02.2025 року на купівлю медикаментів із мережі аптек «Подорожник» аптеки №27, проте надані документи не містять підпису, прізвища та ініціали особи яких їх видала. Також до матеріалів справи представником Позивача не надано оформлених у встановленому порядку рецептів лікарів, якими би [PERSON] призначалися відповідні лікарські засоби. Згідно довідки про доходи №434178384731235, яка видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01.01.2024 по 28.02.2025 рік складає 41 280, 00 грн. (а.с.8). Посилаючись на вищевказані обставини, Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з неї на його користь коштів на утримання його, як непрацездатного чоловіка. За положеннями частин другої-третьої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (частини перша, друга статті 76 СК України). Частинами першою, другою статті 77 СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (частина перша статті 79 СК України). За приписами частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що\~ аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15. Однак частину четверту статті 75 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2024 від 29.10.2024 (один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом) у зв`язку із чим ч.4 ст. 75 Сімейного Кодексу України Судом не береться до уваги при розгляді справи. При цьому, Суд зауважує, що згідно чинного законодавства умовою стягнення з другого з подружжя утримання на непрацездатного члена подружжя є наявність у нього можливості надавати таку допомогу. Так, з матеріалів справи Судом встановлено, що 24.05.2023 року [PERSON] встановлено 1 А групу інвалідності по загальному захворюванню з повторним переоглядом 24.05.2025 року згідно довідки до акту огляду медико-медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААГ №481054. Відповідно до витягу з рішення експертної команди повсякденного функціонування особи №254/25/6221/ВТ від 28.08.2025 року [PERSON] встановлено 2 групу інвалідності з повторним оцінюванням повсякденного функціонування особи\~ призначеним на 01.06.2027 року (а.с.219-220). Згідно довідки про доходи №4341783847312358, яка видана пенсіонеру [PERSON] , який перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківськ і отримує пенсію по інвалідності (а.с.8) розмір пенсії по інвалідності [PERSON] за період січень 2024 лютий 2024 становив 2760, 00 грн. щомісячно, за період березень 2024 лютий 2025 становив 2980,00 грн. щомісячно. З даним цивільним позовом Позивач звернувся до суду в березні 2025 року. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» для осіб, які втратили працездатність, розмір прожиткового мінімуму становить : 2361 грн. Отже, Судом встановлено, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності. Крім того, як підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Позивач займається послугами перевезення. Крім того, Суд зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання колишнього чоловіка, оскільки відповідно до наданого представником Відповідача афідевіта, який перекладений на українську мову та належним чином завірений французьким нотаріусом від 07.05.2025 року, [PERSON] , [INFO] , стверджує, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , знаходиться під тимчасовим захистом в країні проживання, соціальних виплат та будь-якої грошової допомоги не отримує, не працює, та перебуває на його повному фінансовому утриманні (забезпеченні) (а.с.131-164). Крім того із копії трудової книжки Відповідача вбачається, що останній запис здійснено 01.03.2022 року, яким вона звільнена з роботи згідно п.1, ст.36 КЗпП\~ України з посади завідувача ДНЗ №15 (а.с.170-175). Документ, наданий представником Позивача, який перекладений з французької на українську мову про те, що Відповідачу видано дозвіл на тимчасове проживання особи, що користується тимчасовим захистом, і власнику цього документа дозволено працювати, не підтверджує факт її працевлаштування за кордоном, як про це стверджували Позивач та його представник, інші доказів про її доходи чи працевлаштування за кордоном у матеріалах справи відсутні. Будь-яких заяв чи клопотань для з`ясування відповідної обставини стороною Позивача не заявлялося. Посилання представника Позивача у позовній заяві на факт відсутності на утриманні Відповідача непрацездатних батьків чи малолітніх дітей, як на підставу висновку про її спроможність надавати утримання Позивачу, є безпідставними, оскільки відсутність утриманців не є тотожним наявності доходу і не свідчить про таке. Враховуючи вищевикладене, Суд зауважує, що Позивачем не доведено передбачених статтею 75 Сімейного кодексу України підстав для стягнення з Відповідача коштів на його утримання. При цьому Суд звертає увагу на те, що частиною 1\~ статті 202 СК України на повнолітніх дочку, сина покладено обов`язок утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Статтею ж 203 Сімейного кодексу України визначено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Враховуючи все вищенаведене в сукупності, Суд дійшов висновку про те, що Позивачем не доведено передбачених статтею 75 СК України підстав для стягнення з Відповідача коштів на його утримання. Відповідно до ст. 81\~\~ ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню.

Outcome: dismissed