Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л., [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук К.В. про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання недійсними електронних торгів, визнання права власності та витребування майна. Свої вимоги мотивує тим, що 30 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу № ПК-03183/2012 від 30 листопада 2012 року з поземельної книги про земельну ділянку, дійсного до 28 лютого 2013 року, власником цієї земельної ділянки була [PERSON] . У жовтні 2023 року з метою продажу цієї земельної ділянки він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. від 09 жовтня 2023 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. З цієї постанови вбачається, що разом з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 листопада 2012 року додано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 019129, виданий [PERSON] , 22 грудня 2011 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), на якому проставлено відмітки про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] , право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано 02 березня 2012 року, та відмітка про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] . Будь-які інші відмітки, в тому числі відмітка про реєстрацію права власності на земельну ділянку відповідним органом за [PERSON] , на державному акті відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2023 року власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі свідоцтва від 05 серпня 2021 року. Йому стало відомо, що 19 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено Першою Горлівською державною нотаріальною конторою Донецької області. Разом з тим, [PERSON] не була зареєстрована у м. Горлівка, а земельна ділянка знаходиться в м. Києві. Тому, вказаний договір має бути визнаний судом недійсним. У подальшому спірна земельна ділянка була реалізована на електронних торгах на підставі Акту про проведені електронні торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мілоцьким О.Л. 04 серпня 2021 року на підставі Протоколу проведення електронних торгів № 548516 від 14 липня 2021 року. Земельна ділянка була придбана [PERSON] , яка раніше належала [PERSON] . Зазначає про те, що Прокуратурою м. Києва в рамках кримінальної справи № 50-6224 було накладено арешт на спірну земельну ділянку. Цей арешт діяв на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 липня 2012 року та був знятий постановою про скасування арешту на майно від 14 листопада 2012 року. Враховуючи, що органами державної влади не було внесено інформацію про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виникла необхідність у визнанні права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 19 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] з кадастровим номером: 8000000000:72:541:0088, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений Першою Горлівською державною нотаріальною конторою Донецької області; - скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (земельну ділянку з кадастровим номером: 8000000000:72:541:0088, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) на ім`я [PERSON] ; - визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з продажу арештованого майна відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 548516 від 14 липня 2021 року ДП «СЕТАМ», а саме земельної ділянки, площею 0.1000 га, кадастровий номер 8000000000:72:541:0088, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, місце розташування: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2366749580000; - визнати право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером: 8000000000:72:541:0088, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - витребувати у [PERSON] земельну ділянку, площею 0.1000 га, кадастровий номер 8000000000:72:541:0088, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, місце розташування: [ADDRESS] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що зареєструвати право власності на земельну ділянку в Головному управлінні земельних ресурсів ВО КМДА не виявилось можливим, оскільки управління в грудні 2012 року вже не здійснювало реєстрацію права власності. 28 січня 2013 року [PERSON] звернувся в Укрдержреєстр для реєстрації права власності на земельну ділянку. У ході реєстрації виявилось, що [ADDRESS] відсутній в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На цій підставі позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на його земельну ділянку. У подальшому [PERSON] звертався до Київської міської державної адміністрації з питанням щодо внесення даних про [ADDRESS] в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Проте, рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 15 травня 2013 року вирішено відмовити у державній реєстрації права власності на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю в переліку [ADDRESS] . Разом з тим, попри неможливість не той час зареєструвати земельну ділянку, [PERSON] як законний власник майна здійснював утримання майна, зокрема, у 2013 році отримав дозволи на приєднання до електричних мереж. Представник відповідача - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав викладене у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що спірна земельна ділянка була реалізована з прилюдних торгів на виконання виконавчого напису про стягнення боргу з [PERSON] в рамках виконавчого провадження № [NUMBER]. За [PERSON] було у визначеному законодавством порядку зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, що підтверджувалось інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У позовній заяві [PERSON] вказано про наявність арешту земельної ділянки на момент укладення спірного договору, проте доказів на підтвердження цього факту надано не було. Про наявність будь-яких спорів щодо вказаного майна приватному виконавцю відомо не було. Доводи сторони позивача з приводу зміни цільового призначення земельної ділянки не впливають на правомірність укладеного правочину. Таким чином, зважаючи на підстави та зміст позову, характер спірних правовідносин, обраний позивачем спосіб захисту про визнання недійсними прилюдних торгів не відповідає належному способу захисту, не призводить до відновлення порушених прав, оскільки є неефективним. У даному випадку спосіб захисту передбачає звернення з віндикаційним позовом, оскільки саме у такому позові буде вирішено спір про речове право стосовно спірної земельної ділянки. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, підтримала викладене у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що [PERSON] придбав земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , на торгах, які були проведені без порушень. На момент проведення прилюдних торгів у загальнодоступних реєстрах та базах даних були відсутні будь-які відомості про арешти, обтяження, крім тих, що були накладені в межах виконавчого провадження, в рамках якого проводились зазначені прилюдні торги. Таким чином, [PERSON] є добросовісним набувачем. У випадку задоволення позову будуть суттєво порушені права [PERSON] як добросовісного набувача та він втратить свою власність. Вважає, що у позивача ніколи не було права власності на спірну земельну ділянку. Крім того, [PERSON] у позові підтверджується факт того, що він за собою не реєстрував право власності у встановленому порядку. Також, у матеріалах справи відсутні дані, що [PERSON] не була зареєстрована в м. Горлівці Донецької області, а тому посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки повністю узгоджується з приписами законодавства. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , ДП «СЕТАМ» у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук К.В. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 34-37). Сторона позивача зазначає про те, що зареєструвати право власності на земельну ділянку в Головному управлінні земельних ресурсів ВО КМДА не виявилось можливим, оскільки управління в грудні 2012 року вже не здійснювало реєстрацію права власності. 28 січня 2013 року [PERSON] звернувся в Укрдержреєстр для реєстрації права власності на земельну ділянку. У ході реєстрації виявилось, що [ADDRESS] відсутній в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На цій підставі позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на його земельну ділянку. У подальшому [PERSON] звертався до Київської міської державної адміністрації з питанням щодо внесення даних про [ADDRESS] в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Проте, рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 15 травня 2013 року вирішено відмовити у державній реєстрації права власності на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю в переліку [ADDRESS] . Разом з тим, попри неможливість не той час зареєструвати земельну ділянку, [PERSON] як законний власник майна здійснював утримання майна, зокрема, у 2013 році отримав дозволи на приєднання до електричних мереж. З позову встановлено, що у жовтні 2023 року з метою продажу спірної земельної ділянки позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. від 09 жовтня 2023 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (т. 1, а.с. 52-53). З цієї постанови вбачається, що разом з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 листопада 2012 року додано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 019129, виданий [PERSON] , 22 грудня 2011 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), на якому проставлено відмітки про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] , право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано 02 березня 2012 року, та відмітка про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] . Будь-які інші відмітки, в тому числі відмітка про реєстрацію права власності на земельну ділянку відповідним органом за [PERSON] , на державному акті відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2023 року власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі свідоцтва від 05 серпня 2021 року. Встановлено, що 19 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено Першою Горлівською державною нотаріальною конторою Донецької області (т.1, а.с. 31-32). За [PERSON] було у визначеному законодавством порядку зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, що підтверджувалось інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 червня 2021 року (т. 1, а.с. 205-206) та інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26 травня 2021 року (т. 1, а.с. 208). 10 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. було видано виконавчий напис № 118 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 1262700 гривень (т. 1, а.с. 204). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. від 26 травня 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 118, виданого 10 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. (т. 1, а.с. 204-205). У рамках виконавчого провадження № [NUMBER] земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , була реалізована на електронних торгах на підставі Акту про проведені електронні торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мілоцьким О.Л. 04 серпня 2021 року на підставі Протоколу проведення електронних торгів № 548516 від 14 липня 2021 року (т. 1, а.с. 170-173). Відповідно до зазначеного протоколу переможцем торгів був [PERSON] . Сторона позивача вказує на те, що органами державної влади не було внесено інформацію про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому виникла необхідність у визнанні права власності на земельну ділянку в судовому порядку. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом «а» ч. 2 ст. 126 ЗК України (в редакції станом на 30 листопада 2012 року) право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Відповідно до абзаців 1, 2, 4 ч. 6 ст. 126 ЗК України при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відсужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Орган, який щлійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею. Сторона позивача у судовому засіданні підтвердила факт того, що право власності [PERSON] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Зазначене також підтверджується постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. від 09 жовтня 2023 року, з якої вбачається, що разом з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 листопада 2012 року додано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 019129, виданий [PERSON] , 22 грудня 2011 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), на якому проставлено відмітки про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] , право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано 02 березня 2012 року, та відмітка про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] . Будь-які інші відмітки, в тому числі відмітка про реєстрацію права власності на земельну ділянку відповідним органом за [PERSON] , на державному акті відсутні (т. 1, а.с. 39). У матеріалах справи міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 червня 2023 року, з якої вбачається, що власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі свідоцтва від 05 серпня 2021 року (т. 1, а.с. 29-30). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Разом з тим, відповідачі не порушували прав позивача, оскільки спірна земельна ділянка ніколи не належала на праві власності [PERSON] через не проведення останнім державної реєстрації такого права відповідно до вимог закону. За таких обставин, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідачів. Таким чином, вимоги позивача про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання недійсними електронних торгів, визнання права власності та витребування майна задоволенню не підлягають. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed