Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (далі Позивач, ПрАТ «Харківенергозбут») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідачка, [PERSON] ), у якому просить стягнути з неї заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 52595,04 грн за період з 01.11.2022 по 01.12.2024. В якості правових підстав позову зазначив норми статтей 11, 16, 509, 526, 633 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Ухвалою від 17.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 справа розподілена судді Малаховій О.В. Ухвалою від 04.04.2025 справа прийнята до провадження та призначено судове засідання. Представник Відповідачки направив заперечення проти позову, зазначивши, що Відповідачка не погоджується із сумою заборгованості за спожиту електроенергію, а також не визнає ПрАТ «Харківенергозбут» належним позивачем у цій справі, оскільки відсутні докази, які підтверджують факт надання послуг з постачання електроенергії. Представник Позивача надала відповідь на заперечення, у яких вказала, що Позивач у цій справі є належним, оскільки Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого, відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території», передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Разом з цим, ПрАТ «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). А також зазначила, що працівники ПрАТ «Харківенергозбут» здійснювали виїзд до споживача, під час якого встановлено, що Відповідачка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] надала доступ до лічильника електричної енергії, проте добровільно сплатити заборгованість відмовилася, пообіцявши оформити графік реструктуризації заборгованості, проте не оформила, що підтверджується відповідним актом зняття показів розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії від 26.11.2024. На підставі викладеного Позивач вважає заперечення Відповідачки безпідставними та не обґрунтованими. У судове засідання Сторони не з`явилися. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що ПрАТ «Харківенергозбут», як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова), та на умовах Договору постачання універсальних послуг. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території», передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Відповідачка є споживачем послуг з постачання електричної енергії, які надає Позивач, на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, який є публічним договором приєднання та встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу. Представник Відповідачки не заперечував факт споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , як власниця квартири за адресою: [ADDRESS] , має відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , за яким здійснюється облік обсягів споживання електричної енергії. Позивач стверджує, що Відповідачка має заборгованість за спожиту електричну енергію за період 01.11.2022 -01.12.2024 у сумі 52595,04 грн та надав відповідний розрахунок. Представник Відповідачки, заперечуючи щодо розміру заборгованості, зазначеного у розрахунку Позивача, контррозрахунку не надав. Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно із статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Харківенергозбут» з 01.11.2022 по 01.12.2024 включно надавало послуги з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , та нараховувало щомісячно плату за надані послуги, оплата яких Відповідачкою не здійснювалася, у зв`язку із чим утворилася зазначена заборгованість. Відповідачка не надала доказів, що підтверджують погашення заборгованості у добровільному порядку. Також відсутні докази укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості Відповідачки за отримані послуги. Крім того, докази, які свідчать про наявність підстав звільнення Відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України, у матеріалах справи відсутні, Сторонами не надані. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії у розмірі 52595,04 грн за період з 01.11.2022 по 01.12.2024, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved