Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У квітні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова за підсудністю з Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28 лютого 2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 529. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем не проживає разом відразу після укладення шлюбу, їй невідоме місцезнаходження відповідача. Шлюб припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач наполягає на його розірванні. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , громадянин Республіки Ірак, та [PERSON] , громадянка України, зареєстрували шлюб 28 лютого 2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 529, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28 лютого 2018 року. [PERSON] та [PERSON] спільних дітей не мають. Встановлені судом фактичні обставини, з урахуванням доводів сторін, свідчать про те, що предметом спору є вимога [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] ; підставою позову є та обставина, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Водночас, з огляду на фактичні обставини справи, предмет та підстави позову, доводи сторін, ключовим питанням у цій справі є те, чи суперечить інтересам позивача подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надаючи оцінку доводам сторін, з урахуванням встановлених обставин справи, змісту спірних правовідносин, їх нормативно-правового регулювання суд виходить з таких мотивів. Як зазначає\~позивач,\~і не\~цю обставину\~не спростовано\~відповідачем,\~сторони спільних дітей не мають, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, внаслідок чого шлюб припинив фактичне існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Суд наголошує, що право позивачки на розірвання шлюбу є безумовним та не може бути обмежене жодним обмеження, за винятком випадків передбачених законом (ч. 2 ст. 110 СК України). Як встановлено судовим розглядом, обставини, передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, у цій справі відсутні. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, суд дійшов висновку, що доводи позивачки про те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, знайшли своє підтвердження, є доведеними та обґрунтованими, а тому наявні підстави для судового захисту прав позивачки на розірвання шлюбу в обраний нею спосіб. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved