Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

04 червня 2025 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просила визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування та як за колишнім членом колгоспного двору, мотивуючи позов тим, що вищевказаний житловий будинок відносився до категорії «колгоспний двір», головою якого була [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, є також власником будинку. Членами колгоспного двору були батьки позивача [PERSON] , [PERSON] та позивач [PERSON] , які також мали право на відповідну частку житлового будинку, як члени колгоспного двору. Після смерті батьків відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є позивач, проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на майно, в якому була б визначена частка житлового будинку, належна особисто спадкодавцям. Ухвалою суду від 09.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами загального позовного провадження. В засідання позивач та його представник не з`явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що не заперечує проти задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого була [PERSON] , що володіла будинком на підставі свідоцтва про право власності від 25.02.1992 року (а.с.20). Членами колгоспного двору були : син [PERSON] , невістка [PERSON] та онук [PERSON] , оскільки станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідкою Анисівського старостинського округу Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, № 447 від 04.12.2024 (а.с.18). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/4 частині. Згідно довідки «Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 498 від 04.09.2023 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS] станом на 01.01.2013 зареєстровано за [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності від 25.02.1992 в цілому (а.с.23). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] , про що 01.07.2016 року Виконкомом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 25 (а.с.16). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] , яку у встановлений законом строк прийняв її син [PERSON] , який на день смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з нею, що підтверджується довідкою Анисівського старостинського округу Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, № 543 від 05.12.2023 (а.с.19). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 81523589 від 13.06.2025, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , про що 09.12.2016 року Виконкомом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 40 (а.с.17). У відповідності до довідки Анисівського старостинського округу Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 209 від 18.06.2025, на день смерті [PERSON] разом з ним по [ADDRESS] були зареєстровані : дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.52). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, що відкрилась після померлого [PERSON] , звернулись до нотаріальної контори та оформили її, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом. ( а.с.57) [INFO] померла [PERSON] , про що 28.04.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) складено актовий запис № 1230 (а.с.15). Відповідно до довідки Анисівського старостинського округу Іванівської сільської ради Чернігівського району чернігівської області № 210 від 18.06.2025, на день смерті [PERSON] з нею за адресою : [ADDRESS] був зареєстрований її син [PERSON] (а.с.53). [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері та частково успадкував її, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом. ( а.с.62-65) Проте, оформити право власності в порядку спадкування на житловий будинок по [ADDRESS] позивач [PERSON] не має можливості у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на майно, в якому була б визначена частка житлового будинку, належна особисто кожному із спадкодавців, тому 15.05.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 24-25). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому його права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Outcome: approved