Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії. Позовна заява обгрунтована тим, що 06.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 260381683 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 14 400 грн 00 коп., які були перераховані на банківську карту відповідача № [NUMBER], яка була вказана ним при укладанні договору. Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі. Базова процентна ставка за договором складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту за кожний день користування ним. Проте в порушення умов договору відповідач не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. Загальна заборгованість за кредитним договором заявлена до стягнення становить - 42584,00 грн, з них: заборгованість по кредиту - 14 400,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 28 184,00 грн. 08.10.2024 року у відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за договором кредитної лінії Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/3. За відзивом на позовну заяву позовні вимоги не визнані та представник відповідача просить відмовити в їх задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що позивач не надав суду докази про отримання [PERSON] листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, про здійснення входу останнім на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, а тому в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитного договору в електронному вигляді. Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами. Позивачем подано паперові копії електронних доказів щодо укладення договору кредитної лінії. Оригінали електронних доказів суду надані не були. На обґрунтування отримання кредиту, позивач надає копію Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД», з якого вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало кошти у розмірі 14 400,00 грн., на рахунок N [NUMBER] . Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» містить зазначення номеру картки частково [NUMBER] без зазначення банківської установи, платіжне доручення, за яким здійснено переказ для зарахування на платіжну картку, само по собі не свідчить про отримання відповідачем кредиту в сумі 14 400,00 грн., без інформації від банківської установи про рух коштів по картці відповідача. Матеріали справи не містять доказів від банківської установи про рух коштів (отримання коштів) по картці N [NUMBER] . У такому разі копія Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» не є достатнім доказом отримання відповідачем кредитних коштів. Отже, позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 260381683 від 06.08.2024 року. Розрахунок заборгованості не містить даних про осіб, повноважних на його видання із зазначенням прізвища та посади, відповідальних за здійснення бухгалтерської операції і правильність її оформлення. Такий розрахунок заборгованості є текстовою роздруківкою даних у виді таблиці, повинен бути оформлений у відповідності до вимог чинного законодавства. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, можуть бути первинні документи, що оформлюються відповідно до ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України N 254 від 18.06.2003, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України N 75 від 04.07.2018. З договору № 260381683 від 06.08.2024 року вбачається, що сторони обумовили суму позики в розмірі 14 400,00 грн. та відсотки за користування кредитом, з розрахунку 1,5 % процентна ставка за день користування. Кредит надавався строком на 30 днів. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. З договору № 260381683 від 06.08.2024 року вбачається, що сторони обумовили суму позики в розмірі 14 400,00 грн., та відсотки за користування кредитом, з розрахунку 1,5 % процентна ставка за день користування. Кредит надавався строком на 30 днів. 14 400 х 1,5 % х 30 = 6480 грн. (відсотки за кредитним договором). Пунктом 8.4 Кредитного договору зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту становить 20880,00 грн. В Розрахунку заборгованості, який було надано Позивачем до матеріалів позовної заяви, вказано, що за період з моменту укладення кредитного договору до моменту звернення позивача з позовною заявою до суду, відповідач сплатив кошти у загальному розмірі 4000,00 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, загальний розмір заборгованості повинен становити 16880,00 грн. За відповіддю на відзив позивач підтримав позовні вимоги. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 260381683 від 06.08.2024 року у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 14 400,00 грн, відповідно до умов укладеного Договору, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПРОФІТГІД», із змісту яких вбачається, що через платіжний сервіс було успішно проведено транзакцію на зарахування грошових коштів у сумі 14 400,00 грн. У відповідності до норм статті 32 Закону України «Про платіжні послуги» - інформаційна довідка є тим самим належним чином оформленим документом, визначеним чинним законодавством України, яка була надана особою, яка безпосередньо здійснювала перерахування суми кредиту за кредитним договором відповідачу, на підтвердження належного перерахування суми кредиту за кредитним договором за банківськими реквізитами відповідача, зазначеними в пункті 5.1. кредитного договору. Зважаючи на вищенаведені норми ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги» у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів Відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі не відбулася. Враховуючи вище вказане, Первісний кредитор виконав свій обов`язок і надав Відповідачу кредитні кошти. У відзиві представник відповідача посилається на норми пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, про те, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такий документ за своєю правовою природою формує банк емітент. Також, посилання представника відповідача на норми п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою НБУ від 04.07.2018 №75, є недоречними, оскільки норми вказаного Положення використовуються виключно в банківській діяльності. Акцентуємо увагу, що Первісний кредитор є небанківською фінансовою установою, діяльність якого регулюється Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», тому такий доказ, як виписку з рахунку позичальника з відображенням операції по такому рахунку щодо зарахування кредитних коштів, позивач об`єктивно позбавлений можливості надати, оскільки не є емітентом банківських послуг в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність». В аргументацію заперечень представника відповідача щодо відсутності в матеріалах справи доказів від банківської установи про рух коштів (отримання коштів) по картці № [NUMBER] слід вказати наступне. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такий документ за своєю правовою природою формує виключно банк емітент. Представник відповідача в аргументацію своїх заперечень сам вказує, що «Матеріали справи не містять доказів від банківської установи про рух коштів (отримання коштів) по картці № [NUMBER]». Отримання кредитних коштів може підтвердити безпосередньо відповідач, маючи вільний доступ до власного карткового рахунку і на спростування факту зарахування коштів він може надати виписку з банківського рахунку, проте, він цього не зробив, а тому така позиція сторони відповідача є виключно припущеннями. Відповідно до норм ЦПК України, саме, ч. 3 ст. 12, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, не спростував та не довів зворотного. Тому вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. 06.08.2024 року відповідач уклав договір з Первісним кредиторам. При цьому заповнив в особистому кабінеті заявку на отримання кредитних коштів, яка містить інформацію про персональні дані останнього, серед яких адреса електронної пошти, особистий номер телефону, які використовувались відповідачем при вході в особистий кабінет та укладанні договору, реквізити банківської картки, на яку Первісним кредитором були зараховані кредитні кошти , згідно з умовами Договору. Варто вказати, що Первісний кредитор є суб`єктом первинного фінансового моніторингу і до встановлення ділових відносин з відповідачем зобов`язаний здійснити його верифікацію та ідентифікацію відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Положенню про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107. Належна перевірка, та відповідно ідентифікація та верифікація відповідача здійснена Первісним кредитором відповідно до вимог Закону та Положення 107. Відповідно до п. 31. та п. 32 Положення установа у разі дотримання одночасно всіх умов, визначених у пункті 32 додатка 2 до Положення, може здійснити верифікацію (тобто перевірку (підтвердження) належності відповідній особі отриманих ідентифікаційних даних) клієнта - фізичної особи шляхом використання такого способу як отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних. Порядок користування Системою BankID Національного банку визначено Положенням про Систему BankID Національного банку України та затверджене постановою Правління Національного банку України 17 березня 2020 року № 32. Відповідач, укладаючи договір, пройшов верифікацію, тим самим підтвердив актуальність та належність фінансового мобільного номеру [NUMBER] , який був вказаний останнім при заповненні заяви на отримання кредиту, саме йому та інших персональних даних! Від АТ «ПУМБ» було отримані відповідні підтвердні дані про Відповідача, які зазначені ним у заявці. Підтвердження проходження верифікації зафіксовано в п. 4.7 договору. 06.08.2024 року між Первісним кредитором (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений кредитний договір відповідно до умов якого, позичальник, ознайомившись з правилами надання грошових коштів, заповнив заяву, самостійно вказавши особисті персональні дані, зокрема, фінансовий номер телефону, електронну адресу, дату народження, реквізити паспорта, інформацію про запис в Єдиному державному демографічному реєстрі, адресу місця реєстрації та проживання, номер банківської карти для здійснення зарахування кредитних коштів. Згідно інформації з Інформаційно-комунікаційної системи, Відповідачу на вказану ним електронну адресу [INFO], було надіслано повідомлення з посиланням для ознайомлення з умовами кредитного договору (оферти) з подальшим його акцептуванням (витяг додається). Згодом, вказаний у заявці номер телефону [NUMBER] , який належить Відповідачу, 06.08.2024 року о 15:53:01 було направлено повідомлення з одноразовим ідентифікатором, які останній ввів в особистому кабінетів, як підтвердження (акцепту) згоди з умовами оферти (довідка додається). Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), також підтверджує однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до договору, з якими останній ознайомився. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, яку отримав відповідач приймаючи пропозицію (Оферту) Первісного кредитора та погоджуючись з Правилами та умовами договору в особистому кабінеті на сайті Первісного кредитора та, яка відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, використовується з метою підписання пропозиції (Оферти) та Договору. Первісний кредитор передав Одноразовий ідентифікатор відповідачу одним або декількома засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації в Інформаційно-комунікаційній системі, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення на його номер телефону та/або відправки повідомлення в Месенджер, авторизація в якому пройдена за допомогою номеру телефону позичальника, та/або відправки електронного листа на електронну пошту, вказану при реєстрації в ІКС. Всі данні електронного підпису відповідача: ПІБ, ІНН, Одноразовий ідентифікатор, час його направлення Первісним кредитором, час введення відповідачем, номер телефону на який отримав відповідач алфавітно-цифрову послідовність містяться в договорі на сторінці 27, а інформація про підпис паспорта споживчого кредиту на сторінці 4. Одразу після підписання договору сторонами, ідентичний примірник договору був направлений відповідачу на його електронну адресу, яка була вказана ним у заявці на отримання грошових коштів в кредит та закріплена в реквізитах сторін договору, а саме, [INFO]. (повідомлення надається) Отже, укладаючи та підписуючи договір одноразовим ідентифікатором (код СМС повідомлення), відповідач розумів, погоджувався та визнавав умови та основні зобов`язання, зазначені у ньому. Пунктом 7.3 Договору визначено, що Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 05.09.2029 р. Таким чином, кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання Траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору, виключенням може бути лише застосування кредитодавцем або фактором п. 9.1.1.7. договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору з 03.01.2025 року та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, до яких серед інших, відноситься і доходи кредитодавця у вигляді процентів. При нарахуванні процентів за користування кредитом, тобто від дати видачі Траншу до 02.01.2025 року (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Базовою процентною ставкою 1,50 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. (п. 3.1 Договору). Згідно п. 3.2 договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Однак відповідачем не було вчинено жодних дій спрямованих на продовження строку дії дисконтного періоду. Питання ставки та нарахування процентів за користування кредитними коштами висвітлено у 8 розділі договору. Так, п. 8.8 договору визначено проценти в розмірі визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору. Проценти нараховуються щоденно у відсотках від суми кредиту за кожний день користування ним, за ставкою визначеною в порядку зазначеному вище, із розрахунку наявності 365 днів у році не залежно від того високосний рік чи ні. Відтак, відповідно до п. 8.9. сторони погодили, що у разі користування кредитом після 6 (шести) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду жодних знижок на проценту ставку не надається. Перерахунок зобов`язань Позичальника по оплаті процентів під Базову процентну ставку, при користуванні Кредитом після спливу 6 (шести) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду може здійснюватися, на вибір кредитодавця, за весь строк Дисконтного періоду або лише за останні 30 (тридцять) календарних днів дії дисконтного періоду. Застосування знижок передбачених цим договором є правом, а не обов`язком кредитодавця, за винятком повного дострокового погашення кредиту позичальником протягом 6 (шести) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду кредитування. Відображення в обліку кредитодавця зобов`язань позичальника по оплаті процентів за користування кредитом, без застосування знижки передбаченої пунктом 8.5. договору, відбувається після 6 (шести) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. У разі оплати позичальником всіх відображених в обліку процентів за користування кредитом протягом дисконтного періоду (за дисконтною та індивідуальною ставками), процентів за фактичні дні користування кредитом після закінчення дисконтного періоду (за базовою процентною ставкою) та здійснення повного дострокового погашення всього кредиту протягом 6 (шести) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів визначаються з урахуванням застосування умов пункту 8.5. договору, а зобов`язання позичальника за цим договором вважаються повністю припиненими шляхом їх належного виконання. Для поновлення дисконтного періоду протягом 6 (шести) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду, позичальнику необхідно оплатити зобов`язання по процентам за користування кредитом, визначених з урахуванням застосування умов пункту 8.5. договору. Для поновлення дисконтного періоду в більш пізній термін, позичальнику необхідно оплатити зобов`язання по процентам за користування кредитом, визначених без застосування умов пункту 8.5. договору, фактично нараховані проценти за користування кредитом, та інші нарахування строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Продовження строку дисконтного періоду, поновлення дисконтного періоду, отримання Траншів в рамках встановленого Кредитного ліміту та настання відкладальних обставин нарахування процентів за базовою ставкою, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує змін цього договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови договору, в тому числі строк дії договору, загальний розмір кредиту, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення договору. Ухвалою судді Шевченко О.В. 04.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Заочним рішенням від 23.04.2025 року судді Шевченко О.В. позовні вимоги було задоволено. Ухвалою від 30.05.2025 року судді Шевченко О.В. заочне рішення у справі було скасовано. Ухвалою від 13.06.2025 року судді Савчака С.П. було прийнято справу до свого розгляду. Ухвалою від 13.08.2025 року клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення. В судове засідання 25.09.2025 року представник позивача, відповідач та представник відповідача не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та з зазначенням про підтримання позовних вимог. Дослідивши докази у справі суд встановив. За доданим до позову договором кредитної лінії № 260381683 від 06.08.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати [PERSON] кредит у формі кредитної лінії у розмірі 14 000,00 грн. Кожен транш надається позичальнику на його рахунок використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] . За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом. На момент укладення договору та отримання першого траншу базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 05.09.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 05.09.2029. (п. 2.1., 2.3., 5.1., 7.1., 7.3., 8.1., 8.3. договору….). Відповідно до п-п. 1.1.35. п. 1.1., 4.7. договору кредитної лінії Система BankID НБУ - спосіб верифікації позичальника, який полягає в отриманні через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника, в порядку передбаченому Положенням про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 N107. Кредитодавець в якості суб`єкта первинного фінансового моніторингу до укладення договору та встановлення ділових відносин здійснив всі необхідні дії спрямовані на виконання вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, в тому числі здійснив заходи належної перевірки особи позичальника, в тому числі позичальнику запропоновано здійснити ідентифікацію технічними засобами, що використовуються кредитодавцем. Верифікація позичальника здійснена шляхом отримання інформації про позичальника з офіційного та/або надійного джерела, а саме наступним способом: Спосіб верифікаціїДата отримання інформаціїІдентифікатор для перевірки сесії передачі інформації Система BankID НБУ12.03.202469633148-b1f9-447a-ad4c- b04eaa0d91ae Відповідно до п-п. 1.1.7, 1.1.22. п. 1.1., п-п. 4.10.7., 4.10.8. п. 4.10. договору кредитної лінії Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником та пересилаються кредитодавцю. Одразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує позичальник приймаючи пропозицію (Оферту) кредитодавця та погоджуючись з Правилами та умовами договору в Особистому кабінеті та, яка відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання пропозиції (Оферти) та договору. Кредитодавець передає Одноразовий ідентифікатор позичальнику одним або декількома засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації в Інформаційно-комунікаційній системі, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення на його номер телефону та/або відправки повідомлення в Месенджер, авторизація в якому пройдена за допомогою номеру телефону позичальника, та/або відправки електронного листа на електронну пошту, вказану при реєстрації в ІКС. Одноразовим ідентифікатором не є адреса електронної пошти та пароль або логін і пароль до неї, пароль або логін і пароль до мобільного застосунку або особистого кабінету для дистанційного обслуговування, номер телефону або будь-які інші персональні дані особи в будь-якій формі їх застосування. Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту кредиту. Після підпису Електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в Інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця, відповідно з цього моменту кредитодавець повідомлений про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) кредитодавця щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони кредитодавця є формування та надання на ознайомлення позичальнику Оферти, а також генерація та направлення позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від кредитодавця, через Особистий кабінет. Після створення сторонами електронних підписів Одноразовими ідентифікаторами, текст оферти, реквізити підписів, які дають змогу встановити дату та час вчинення кожною з сторін дій спрямованих на ознайомлення з Паспортом кредиту та підписання цього договору, та реквізити сертифікату кваліфікованого електронного підпису директора кредитодавця, зберігаються в файлі формату, що унеможливлює зміну чи видалення інформації. В розділі 15 договору кредитної лінії щодо реквізитів сторін одноразовий ідентифікатор [PERSON] позначений WTYA. В паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 260381683 від 06.08.2024 р. одноразовий ідентифікатор [PERSON] позначений 3796. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про електронну комерцію» законодавство України у сфері електронної комерції ґрунтується на Конституції України і складається із Цивільного та Господарського кодексів України, законів України «Про рекламу», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про телекомунікації», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», «Про платіжні послуг», «Про фінансові послуги та фінансові компанії», «Про захист персональних даних», міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Відповідно до п. 11, 15, 21, 22, 37 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи. Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Ідентифікаційні дані особи - набір даних, які дають змогу встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. Ідентифікація особи - процес використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті якого забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або уповноваженого представника юридичної особи та перевірка належності особі таких даних. Надавач послуг електронної ідентифікації - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, фізична особа - підприємець, яка надає послугу електронної ідентифікації за схемою, внесеною до переліку схем електронної ідентифікації, а також може реєструвати користувачів засобів електронної ідентифікації. Позивачем не доведено тієї обставини на яку він посилається у позові, а саме, що договір укладено з [PERSON] у вигляді електронного документу шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Не додано доказів того, що [PERSON] , як позичальника було ідентифіковано та верифіковано за допомогою системи BankID НБУ, як зазначено в п. 47 договору кредитної лінії. Крім того, у вказаному пункті вказано, що верифікація, дата отримання інформації щодо особи позичальника ( [PERSON] ). була здійснена 12.03.2024 року, що не відповідає даті договору - 06.08.2024 року. Також, одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, але в паспорті споживчого кредиту…та договорі кредитної лінії…одноразовий ідентифікатор, який начебто ідентифікує саме [PERSON] зазначений в першому випадку лише в цифровій послідовності, а в другому випадку лише в алфавітній послідовності, тобто вказані «одноразові ідентифікатори» не відповідають вимогам законодавства щодо їх позначення у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Зазначене не відповідає не лише вимогам законодавства, але і вимогам договору кредитної лінії… (п-п. 1.1.7. 1.1.22. п. 1.1.). У зв`язку з зазначеним, позивачем не доведено факту/обставини укладення відповідачем 06.08.2024 року договору кредитної лінії № 260381683 та відповідно виникнення у сторін прав і обов`язків за ним. Отже, позивачем не доведено наявність у відповідача обов`язку повернути кредит та сплатити проценти у строк визначений договором у відповідності до умов договору та ст. 1054 ЦК України. Крім того, позивачем не надано доказів надання відповідачу грошових коштів відповідно до умов договору у розмірі 14 400,00 грн. Згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 червня 2021 у справі № 686/19271/19, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг. До довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 36) суд відноситься критично, оскільки вказана особа є зацікавленою в підтвердженні факту надання нею кредиту [PERSON] . Крім того, за вказаною довідкою надавачем платіжної послуги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є Акціонерне товариство «Отп Банк», але доказів того, що вказану суму кредиту було перераховано [PERSON] з рахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відкритого в Акціонерному товаристві «Отп Банк» позивачем не додано. До підвердження щодо здійснення переказу грошових коштів надане ТОВ «Профітгід» суд відноситься критично та не бере його до увагу, оскільки відсутні його дані (вихідні номер, дата) та до нього не надано доказів підписання його директором товариства кваліфікованим електронним підписом. Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі -Закон) як спеціальний закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Відповідно до п. 16.1. ст. 16. Закону до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу. Відповідно до п. 17.1. ст. 17 того ж Закону форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Згідно з ч. 19.1, 19.2. ст. 19 Закону порядок і строки зберігання, а також процедура знищення електронних документів, що застосовуються при проведенні переказу, встановлюються Національним банком України. Строки зберігання цих документів мають бути не меншими, ніж строки, встановлені для паперових документів аналогічного призначення. Електронні документи зберігаються на носіях інформації у формі, що дозволяє перевірити цілісність, достовірність та авторство електронних документів на цих носіях. Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону, ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» «Первинні документи та регістри бухгалтерського обліку»: Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Підвердження щодо здійснення переказу грошових коштів надане ТОВ «Профітгід» в якому зазначено про здійснення переказу в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-757 від 06.09.2023 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) номер/код 30F1B758-A14F-4C27-9798-A1C8D7174764 не є первинним бухгалтерським документом, з якого можна встановити дійсність фінансової операції. Крім того, з даного вбачається, що вказане товариство, яке не є учасником даної справи повідомляє про те, що перераховано кошти у розмірі 14 400,00 грн. на картку [NUMBER] . Однак, до позову не долучено доказів на підтвердження підстав здійснення таких фінансових операцій. Копія Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-757 від 06.09.2023 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) номер/код 30F1B758-A14F-4C27-9798-A1C8D7174764 до суду не надавалася. А тому, вказаний доказ не свідчить про виконання первісним кредитором умов договору з перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. Крім того, у всі доказах, наданих до суду, кредитна картка відповідача не містить повного номеру, а має вигляд « [NUMBER] », тобто 6 цифр у діапазоні від 0 до 9 приховані символом зірочкою, що фактично позбавляє можливості ототожнити вказаний номер карти з зазначеним у заяві на отримання грошових коштів в кредит від 06.08.2024 року, адже приховані 6 цифр у такому діапазоні можуть утворювати один мільйон комбінацій. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи, що не доведено факту укладення відповідачем договору кредитної лінії та отримання ним коштів, а тому право вимоги не виникло у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором кредитної лінії № 260381683 від 06.08.2024 року, а тому вказаного права не набуло і ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № МВ-ТП/3 від 08.10.2024 року. У зв`язку з зазначеним, позивачем не доведено порушення відповідачем його прав, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, а тому сплачену позивачем платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1121 від 20.02.2025 року суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. слід покласти на позивача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, а тому сплачену позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. надану за: - підготовку до розгляду справи (аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій); - підготовку та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога); - підготовку позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду слід покласти на позивача. Одночасно, слід покласти на позивача судові витрати понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500,00 грн. Суд не погоджується, що понесені відповідачем витрати є неспівмірними з обсягом послуг наданих відповідачу та є очевидно завищеним, оскільки вартість таких послуг майже відповідає вартості та обсягу послуг з професійної правничої допомоги наданих та оплачених позивачем.

Outcome: approved