Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

\~ТОВ «Новий колектор» через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохають стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Новий колектор» заборгованість за кредитним договором №0702-3788 від 18.05.2021 у сумі 24 300 грн та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422 грн 40 коп. Заявлені вимоги мотивують тим, що 18.05.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №0702-3788, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 8 100 грн, строком на 99 календарних днів, зі сплатою 2,5 % за користування кредитом від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №0702-3788 від 18.05.2021 станом на 27.05.2025 у нього виникла заборгованість в сумі 24 300 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 8\~100 грн, заборгованості за відсотками 16 200 грн. 26.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір відступлення прав вимоги №УКФ-261224-2. Відповідно до умов якого ТОВ «Новий колектор» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, являлись боржниками ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №0702-3788 від 18.05.2021 у сумі 24 300 грн. Ухвалою суду від 17.06.2025 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Бурлак М.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі та прохає відмовити ТОВ «Новий Колектор» у задоволенні позову. Також представником відповідача подано клопотання про застосування строків позовної давності, у якому зазначає, що грошові кошти відповідачу були перераховані 18.05.2021, за умовами кредитного договору строк кредитування становить 99 днів, тобто зобов`язання мало бути виконане 25.08.2021. А отже, строк позовної давності має обраховуватися з 26.08.2021 та сплив 25.08.2024, оскільки позов подано 28.05.2025, то позивачем пропущено строк позовної давності. Представником позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Волконітіною К.Ю. подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що у поданому відзиві відповідач керується припущеннями і неправильним тлумаченням норм матеріального права з метою уникнення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що 18.05.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №0702-3788. Відповідно до умов вказаного договору, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2-1.3. Договору Кредитодавець зобов?язується відкрити Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання грошових коштів (далі - Кредит) Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Тип Кредиту - кредитна лінія. Мета отримання Кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії: для задоволення особистих потреб Позичальника. Згідно із п.2.1-2.3 Договору, Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого Кредиту: 8 100 (вісім тисяч сто) гривень. Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної у п. 2.1. цього Договору, Позичальнику. Кредит надається Позичальнику протягом 3 (трьох) днів з моменту укладання цього Договору. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Пунктом 2.4 Договору визначено, що розмір процентів за користування Кредитом: 2,5% (дві цілих, п?ять десятих відсотка) від непогашеної суми Кредиту за кожен день користування Кредитом (далі - Стандартна ставка). Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику Кредиту до моменту повернення Кредиту Кредитодавцю шляхом перерахування Кредиту на рахунок Кредитодавця, вказаний у цьому Договорі. У випадках, визначених цим Договором Позичальник може скористатися правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2% (дві цілих, нуль десятих відсотка) (далі - Знижена ставка) від непогашеної суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. Відповідно до п.2.5-2.9 Договору, заявлений строк користування Кредитом складає 16 календарних днів з дня отримання Кредиту. Заявлений строк - це обраний Позичальником в момент укладання цього Договору строк користування Кредитом, протягом якого може бути використано право користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою (далі - Заявлений строк). Укладання договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов?язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням Кредиту - не передбачено. Реальна річна процентна ставка: 255 378%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору складає: не більше 300 % від загального розміру наданого Кредиту (у відсотковому вираженні) або 24 300 грн. та включає в себе: суму кредиту, проценти за користування Кредитом не більше 200 % від загального розміру наданого Кредиту (у відсотковому вираженні) або 16 200 грн. (у грошовому вираженні). Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості Кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, зазначених в Договорі, і на припущенні, що Договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за Договором залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії Договору. Пунктом 3.1. Договору визначено, що Позичальник зобов?язується повернути Кредитодавцю отриманий Кредит, проценти за користування Кредитом та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п. 6.6. цього Договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що затверджені Кредитодавцем та діють на дату цього Договору (далі - Правила). Позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути отриманий Кредит, тобто до закінчення Строку кредитування у будь-який момент. У такому випадку Позичальник сплачує проценти за фактичний строк користування Кредитом за ставкою визначеною умовами даного Договору, тобто за строк з моменту отримання Кредиту до моменту повернення Кредиту Кредитодавцю шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. При цьому, якщо Позичальник достроково поверне частину Кредиту, зобов?язання Позичальника підлягають відповідному коригуванню (п.3.2 Договору). Згідно із п.3.3-3.4 Договору, позичальник зобов?язується сплачувати проценти за кожен календарний день користування Кредитом за ставкою, визначеною у п. 2.4. цього Договору. Проценти нараховуються на неповернену суму Кредиту за кожен календарний день користування Кредитом у Строк кредитування. Протягом Заявленого строку користування Кредитом Позичальник може скористатися правом користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою у відповідності до Правил. Зокрема, відповідно до цього Договору Позичальник може скористатися правом користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою таким чином: Знижена процентна ставка у розмірі 2% в день на 16(шістнадцять) дні (-ів) з дати видачі Кредиту, включаючи день видачі Кредиту. При цьому, якщо даним пунктом передбачено право користування Кредитом у Заявлений строк виключно за Пільговою ставкою, Позичальник може скористатися цим правом за умови сплати процентів за користування Кредитом у останній календарний день Заявленого строку, у разі невикористання права користування Кредитом за Пільговою ставкою, користування Кредитом здійснюється за Стандартною ставкою, як визначено абз.2 п.3.6. цього Договору. Відповідно до п.3.5 Договору, Позичальник та Кредитодавець дійшли згоди, що обов?язок здійснити першу сплату процентів за користування Кредитом протягом Заявленого строку виникає у Позичальника в останній календарний день Заявленого строку. В подальшому Позичальник зобов?язується сплачувати проценти за користування Кредитом на 16 календарний день після закінчення Заявленого строку та кожен наступний 16 календарний день користування Кредитом (далі - День сплати процентів). Розмір процентів за користування Кредитом належний до сплати на відповідний День сплати процентів, зазначається у Особистому кабінеті Позичальника. Сума процентів до сплати в останній календарний день Заявленого строку у разі використання Позичальником права користування за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою, складає: 2 592 (дві тисячі п?ятсот дев?яносто два) грн. У разі користування Позичальником Кредитом у Заявлений строк, за Стандартною процентною ставкою: сума процентів до сплати 3 240 (три тисячі двісті сорок) грн (п.3.6 Договору). Пунктом 3.7 Договору, якщо Позичальник сплачує Проценти за користування Кредитом протягом Заявленого строку в останній календарний день Заявленого строку, то такі Проценти нараховуються на неповернену суму Кредиту за ставкою, вказаною у п. 3.4. цього Договору. В подальшому якщо Позичальник, як Сумлінний позичальник, сплачує проценти за користування Кредитом не пізніше ніж кожний черговий День сплати процентів, то проценти нараховуються на неповернену суму Кредиту за Зниженою ставкою, зазначеною у п. 2.4. цього Договору. Знижена процентна ставка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника, з метою сумлінного користування Кредитом. Згідно із п.5.1 Договору, за порушення умов договору сторони несуть відповідальність, встановлену Договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.6.1 Договору Цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов?язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику 99 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (п.6.6. Договору). У реквізитах та підписах сторін договору зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] ; відомості про паспорт; ідентифікаційний номер відповідача ( [NUMBER] ). Договір підписано електронним підписаом одноразовим ідентифікатором А 860. Суд наголошує, що згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.\~641,\~644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Суд вказує, що без ідентифікації клієнта, без перевірки правильності введення коду направленого на мобільний телефон клієнта, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. За змістом положень ст. 652 ЦК України\~ договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України,\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Таким чином,\~договір №0702-3788\~від 18.05.2021\~укладено відповідно\~до положень\~ст.11,\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~тобто шляхом\~пропозиції на\~його укладення\~однієї сторони\~та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Під час укладення кредитного договору, відповідачем [PERSON] 18.05.2021 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту до Договору №0702-3788 від 18.05.2021, відповідно до якого [PERSON] погодився на умови надання кредиту, зазначивши бажану суму кредитування від 400 до 20\~000 грн строком на 99 календарних днів, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом на платіжну картку позичальника, з процентною ставкою 2,5% в день (пільгова ставка 3,65 % річних або 0,01% в день, знижена ставка 730% річних або 2% в день). Також [PERSON] підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с.15-18). Згідно довідки виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс», 18.05.2021 на платіжну картку № [NUMBER] було здійснено зарахування кредитних коштів у сумі 8\~100 грн (а.с.19). 26.12.2024 між ТОВ «Новий Колектор» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено договір факторингу №УКФ-261224-2 (а.с.21-25), відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до Боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передає первісному кредитору під відступлення права вимоги , грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим Договором. Пунктом 2.2.-2.3 Договору Факторингу, визначено, що обсяг (сума) Прав Вимоги за цим Договором визначаються як сукупність Реєстрів боржників до цього Договору..3. Загальний розмір Заборгованості Боржників, Права вимоги до яких відступається, згідно цього Договору, складається з загального розміру Заборгованості Боржників, Право вимоги за якими передано Первісним кредитором Новому кредитору, згідно Реєстрів боржників, які складаються Сторонами за формою, що наведена у Додатку №1 до цього Договору. Згідно п.2.4.Договору Факторингу, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов?язання Первісного кредитора перед Новим кредитором. Новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Первісний кредитор не відповідатиме перед Новим кредитором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Новим кредитором Первісному кредитору, та меншими від загальної суми зобов?язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов?язки Первісного кредитора за Кредитним договором. Кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній. Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024, ТОВ «Новий Колектор» прийняло право грошової вимоги до боржників належних ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором №0702-3788 від 18.05.2021 в загальній сумі 24 300 грн (а.с.26-27). Згідно наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №0702-3788 від 18.05.2021 станом на 26.12.2024 складає 24\~300 грн, з яких 8100 грн заборгованість за тілом кредиту, 16\~200 грн заборгованість за відсотками (а.с.28-40). Всупереч умовам кредитного Договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснив погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Новий Колектор», ні попереднього кредитора. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом положень ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статтей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Посилання представника відповідача [PERSON] у поданому відзиві, на не доведення факту отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів спростовується довідкою наданою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відповідно до якої 18.05.2021 на платіжну картку № [NUMBER] було здійснено зарахування кредитних коштів у сумі 8\~100 грн (а.с.19). Крім того представник відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, а саме не додано акту прийому-передачі документації до договору факторингу. При цьому, суд зазначає, що до позовної заяви додано реєстр боржників до Договору факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024, підписаний ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий колектор», згідно якого ТОВ «Новий колектор» набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржника [PERSON] за договором №0702-3788. Посилання представника відповідача на те, що реєстр боржників містить приховані дані суд не приймає до уваги, оскільки у вказаному реєстрі приховані дані, що стосуються інших осіб, які не є учасниками розгляду вказаної справи. Дані ж щодо передачі прав вимоги до боржника [PERSON] відкриті та містять всю необхідну інформацію (номер та дату кредитного договору, ПІБ боржника, його ідентифікаційний номер, сума заборгованості за кредитним договором, що передається). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ від 18.07.2006). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем\~коштів\~за цим договором та факт їх неповернення відповідачем у\~відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач [PERSON] був повідомлений про умови кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Новий Колектор» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності то суд вказує про наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами ч.4,5 ст. 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі №385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. З наданих доказів суд вбачає, що порушення відповідачем кредитних зобов`язань почалося з серпня 2021 року. З позовною заявою ТОВ «Новий колектор» звернувся до суду 29.05.2025. Водночас, згідно п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами внесеними постановою КМУ від 19.08.2022 №928) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19.12.2020 до 30.06.2023 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Таким чином, враховуючи вказані обставини, позовна давність (три роки) на момент звернення з позовом до суду не сплинула і тривала щонайменше аж до закінчення дії карантину в Україні. Також, згідно п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Так, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24.02.2022 було введено в Україні воєнний стан, який діє і на даний час. Законом України\~«Про внесення\~зміни \~до розділу\~«Прикінцеві та\~перехідні положення\~«Цивільного кодексу\~України щодо\~поновлення перебігу\~позовної давності»\~пункт 19\~розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України\~(Відомості\~Верховної Ради\~України,\~2003\~р.,\~№№ 40-44,\~ст.\~356)\~виключено. Цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Вказаний Закон набрав чинності 04.09.2025. Таким чином, враховуючи вказані обставини, позовна давність (три роки) на даний час не сплинула, і за вказаних обставин, заява представника відповідача Овчаренка Є.Г. про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки сплив строків позовної давності за цими вимогами не знаходить законодавчого підтвердження та спростовується доданими до матеріалів справи доказами. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому, з [PERSON] на користь ТОВ «Новий Колектор» підлягають документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved