Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

ТОВ "Сенс банк" через свого представника - адвоката Лойфера А. Е. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 030,18 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 11.10.2021 [PERSON] уклала з AT "Альфа банк" угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в AT "Альфа банк". Угодою були передбачені такі умови: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; мета кредиту - споживчі цілі; ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) - 200 000,00 грн; сума встановленої кредитної лінії - 97 500,00 грн; процентна ставка - 35,99 % річних, фіксована; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше, ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальниці кредиту. Натомість позичальниця свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 41 030,18 грн та складається з 5 804,14 грн простроченого тіла кредиту, 15 845,75 грн відсотків за користування кредитом та 19 380,29 грн тіла кредиту. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа банк» на AT «Сенс банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідачки на користь АТ "Сенс банк" заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 11.10.2021 в сумі 41\~030,18 грн та відшкодувати понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 3 820,87 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 30.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачці встановлений строк на подання відзиву. Під час підготовки до розгляду справи по суті судом установлено, що відповідачка [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористалася, жодних заяв або клопотань суду не надала, у свою чергу представник позивача Лойфер А. Е. проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~судом встановлені\~такі обставини\~та відповідні\~їм правовідносини.\~ З аналізу позовних вимог АТ "Сенс банк" та наданих письмових доказів судом установлено, що між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З наданих суду письмових доказів установлено, що 11.10.2021 між АТ «Альфа банк», яке 30.11.2022 змінило назву на АТ "Сенс банк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022, та відповідачкою [PERSON] була підписана оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 18-20). За умовами угоди: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування Продукту:«RED» Сума встановленої кредитної лінії складає 97 500,00 гривень, максимальний ліміт кредитної лінії складає 200 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття готівки - 35,99 %. Тип процентної ставки фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Вказану кредитну угоду та паспорт споживчого кредиту відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3958. З аналізу виписки з особового рахунку судом установлено, що відповідачка активно користувалася картковим рахунком, зокрема розраховувалася карткою в торгівельних мережах, знімала готівкові кошти через банкомати, періодично погашала кредит та сплачувала відсотки за користування кредитними коштами, однак не сплачувала достатні платежі для погашення заборгованості за вказаним договором, внаслідок чого допустила прострочення виконання грошових зобов`язань (а.с. 29-36). 26.04.2025 позивач на адресу відповідачки направив вимогу про усунення порушень (а.с. 24), яка, судячи з усього, залишена останньою без реагування. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 13.04.2025 за відповідачкою обліковується заборгованість за кредитними зобов`язаннями на загальну суму 41 030,18 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредитом в сумі 5\~804,14 грн, заборгованості за відсотками у сумі 15 845,75 грн, заборгованості за тілом кредиту в сумі 19 380,29 грн (а.с. 21-22). Такі дії з боку відповідачки є порушенням прав позивача і таке порушене право підлягає судовому захисту. Доказів на спростування вказаної заборгованості чи власних розрахунків боргу відповідачка суду не надала. За таких обставин суд дійшов висновку, що стягненню з відповідачки підлягає заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі. У свою чергу обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Ураховуючи,\~що за\~наслідками розгляду\~справи судом\~прийнято рішення\~про задоволення\~позову,\~стягненню з\~відповідача підлягає\~сплачений позивачем\~судовий збір\~у розмірі\~2 422,40грн. На підставі статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, якими у свою чергу є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката суду надані докази, а саме договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладений між АТ "Сенс банк" та Адвокатським об`єднанням "СмартЛекс" в особі керуючого партнера Лойфера А. Е., довіреність від 03.02.2025 на представництво інтересів АТ "Сенс банк" адвокатом Лойфером А. Е., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 000963 від 01.08.2018. Згідно з проведеним представником позивача розрахунком, гонорар адвоката за надану правничу допомогу становить 3 820,87 грн, який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved