Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

В травні 2025 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що відповідно до укладеного Договору № 7968305 про надання споживчого кредиту від 08.06.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» (торгова марка «CreditPlus») та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 17000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування. 24.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7968305 про надання споживчого кредиту від 08.06.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Станом на 24.12.2024 заборгованість відповідача до договором №7968305 про надання споживчого кредиту від 08.06.2024 становить 52 275,00 грн., яка складається з: - 17 000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 26 775,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору та Розрахунку заборгованості; - 8 500,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до кредитного договору, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 52275,00 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 10000грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстави, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.06.2024 ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №7968305 про надання споживчого кредиту, який був підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «С1759», а директором товариства за допомогою електронного підпису, створеного шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання. Згідно з п.1.1 договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ТС товариства. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у сумі 17000 грн., а [PERSON] , в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування грошовими коштами в розмірі 1,50% в день. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору). Згідно з п.1.7 договору, денна процентна ставка на дату укладення договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,5 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування» : (91800/17000)/360х100) Згідно п. 1.8 договору загальні витрати на дату укладення договору складають : - за стандартною ставкою за весь строк користування 91800 грн.; Згідно п. 1.9 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: -за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 13852,27% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 108800грн. Згідно з п.2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Споживач має право у випадку неможливості виконати зобов`язання у встановлений термін у повному обсязі ініціювати продовження (пролонгацію) строку кредиту (п.4.3 договору). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №7968305 та паспортом споживчого кредиту доведено до відома [PERSON] інформацію про суму кредиту, строк кредитування, загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, суму кредиту за договором, чисту суму кредиту, суму платежу за розрахунковий період, кількість днів у розрахунковому періоді, дату видачі кредиту, дату платежу тощо. Згідно з наданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» довідкою про успішність операції, підтверджено зарахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] , в сумі 17000 грн., номер транзакції 419124458 від 08.06.2024. Як вбачається з картки обліку договору (розрахунку заборгованості), заборгованість відповідача за укладеним договором станом на 23.12.2024 складається з: 17000 грн. основний борг, 26 775 грн. 00 коп. нараховані проценти за стандартною ставкою та 8500 грн. штраф. Період нарахування процентів: з 08.06.2024 по 21.09.2024. 24.12.2024 між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу №24.12/24-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку №2. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 24.12.2024 за договором факторингу №24.12/24-Ф від 24.12.2024, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшов реєстр боржників та право вимоги заборгованості від боржників. Згідно витягу з реєстру боржників від 24.12.2024, додаток №1 до договору факторингу №24.12/24-Ф від 24.12.2024, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги заборгованості боржника: №2516 у реєстрі, [PERSON] , кредитний договір № 7968305 від 08.06.2024, строк кредитного договору 360 днів, сума виданого кредиту 17000 грн., процентна ставка 1,5%, сума заборгованості за основним боргом 17000 грн., сума заборгованості за процентами 26775 грн. 00 коп., сума заборгованості за пенею, штрафами 8500 грн., сума заборгованості разом 52275 грн. 00 коп., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 184 дні. На виконання вимог ухвали про витребування доказів, АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Згідно виписки за договором 08.06.2024, зарахування коштів (переказ) в сумі 17000 грн. здійснений 08.06.2024. ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» є юридичною особою, основним предметом діяльності якого є надання інших фінансових послуг. За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону, електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 17000грн. Позивач, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості проценти за користування кредитним коштами нараховувались наступним чином : в період з 08.06.2024 по 21.09.2024 нарахування процентів здійснювалось за стандартною ставкою щоденно в розмірі 255,00грн., що становить 1,5 % в день (17 000 грн. (тіло Кредиту)* 1,5/100 % = 255,00 грн. в день). Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати : -протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ 2,5% (до 22.04.2024); - протягом наступник 120 днів 1,5% (до 20.08.2024); - починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ 1% (з 21.08.2024). Пунктом 1.4. договору визначено, що строк кредиту становить 360 днів, а тому з врахуванням вимог Закону № 3498-ІХ, проценти за договором підлягають стягненню в такому розмірі : з 08.06.2024 по 20.08.2024 (74 дні) по 255,00 грн. в день (17000х1,5%/100), всього 18870,00грн. з 21.08.2024 по 21.09.2024 (32 дні) по 170 грн. в день (17000х1%/100), всього 5 440 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 24\~310,00 грн. (18870,00+5440,00). Щодо стягнення штрафу в розмірі 8500грн. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, штраф в сумі 8500 грн. підлягає списанню кредитодавцем. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7968305 від 08.06.2024 в розмірі 41\~310 грн. 00 коп., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту 17000грн., заборгованість за відсотками в розмірі 24310 грн. 00 коп. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно з приписами ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Змістом частини 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року, довіреність від 26.02.2024 на ім`я адвоката Руденка К.В., акт № 45 від 04.02.2025 приймання-передачі наданих послуг, де визначений розмір гонорару адвоката за надану правову допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн. Пунктом 3 договору № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року встановлено порядок розрахунків. Так, відповідно до п.п. 3.1 вартість послуг виконавця за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника становить 10 000 грн. Загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг, вказану в усіх актах наданих послуг (п.п. 3.3 договору). Замовник оплачує виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного акта наданих послуг (п.п. 3.4 договору). 06.02.2025 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 100 000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1990 від 06.02.2025. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено частково в сумі 41\~310 грн. 00 коп. (79,02%), у зв`язку з судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме, судовий збір в сумі 1 913 грн. 70 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 7\~902 грн.

Outcome: partial