Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просять суд стягнути з Відповідача на їх користь суму заборгованості в розмірі 47 342,40 грн. сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначають, що 27.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7210521 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 12000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 12 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (21.10.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C1770», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 12000 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів (додається). Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Так, укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. У період з 27.10.2023 по 26.05.2024 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 0,00 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 0,00 грн. Детальний розрахунок заборгованості та оплат, здійснених Відповідачем, зазначений в Картці обліку Договору. Позивачем нараховано проценти за 148 календарних днів (27.05.2024 - 21.10.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 12000 грн * 1,99 % = 238,8 грн*148 календарних днів = 35 342,40 грн Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 12000 грн - тіло кредиту та 35342,40 грн - нараховані проценти, а всього 47342,40 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Нікітюк А.М. заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що договір позики № 7210521 від 27.10.2023 року укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Разом з тим, у вказаний період часу, а саме 26.10.2023 року у відповідача по справі був викрадений мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 EMEI1 [NUMBER] із фінансовим номером: [NUMBER] невстановленою особою за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, 51, яка у подальшому заволоділа його грошовими коштами у сумі близько 7852,45 грн. в АТ «КБ «Приватбанк» та взяла швидкий кредит у ТОВ «Кредит Плюс» на суму 12000 грн. З даного приводу відповідачем було подано заяву в поліцію та на даний час вказані обставини були внесені в ЄРДР за № 12023250310003634 від 08.11.2023 року та розпочато досудове розслідування по даному кримінальному провадженню. Відповідача в рамках вказаного кримінального провадження визнано потерпілим по справі. Відповідно жодних повідомлень та телефонних дзвінків від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в період часу з 26 по 27 жовтня 2023 року з приводу укладення в електронній формі кредитних договорів [PERSON] об`єктивно не міг отримати і тим паче надати відповідну згоду на їх укладення шляхом направлення СМС повідомлень. Про дані факти незаконного заволодіння його власними коштами в АТ «КБ «Приватбанк» та взяття швидких кредитів йому стало відомо вже згодом після звернення до банку та звернення ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ані до, ані після вчинення несанкціонового зняття грошових коштів з рахунків відповідача будь-яких платіжних доручень він не складав та не скеровував їх ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ні у паперовому, ні у електронному вигляді через СМС-повідомлення. Відомостей про засоби верифікації (логінів, паролів, ключів електронного підпису) за допомогою яких міг бути здійснений несанкціонований доступ третьою особою до системи дистанційного обслуговування, він також нікому не надавав. Таким чином, скориставшись викраденою SIM-карткою відповідача з телефонним номером [NUMBER] , зловмисник скориставшись послугами швидкого кредиту у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» незаконно отримав у позику грошові кошти в розмірі 12000 грн., в результаті чого у відповідача й утворилась заборгованість перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в сумі 12000 грн. 00 коп. станом на 03.06.2025 року разом із нарахованими відсотками в розмірі 35342,40 грн. Отже, оскільки мав місце факт несанкціонованого списання з рахунку відповідача відкритого в АТ КБ «Приватбанк» та заволодіння кредитними коштами ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з використанням викраденого у відповідача мобільного телефону з фінансовим номером через вхідні дзвінки та повідомлення з мобільного номеру відповідача без відома та волевиявлення останнього, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» покладені на нього обов`язки із проведення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів в тому числі в електронному вигляді через СМС-повідомлення, створивши для цього систему захисту інформації, яка б забезпечувала надійну верифікацію особи та безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання не виконало, чим порушило право відповідача як споживача фінансових послуг. Також у відзиві на позов відповідач вказує на те, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання позики відповідачу. Крім того, позивачем долучено Витяг з реєстру божників Додатку № 1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.04.2024 року в якому вказаний відповідач [PERSON] та сама заборгованості за основною сумою боргу - 12000 грн., в той же час даний документ не містить підписів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», а містить лише печатку «Згідно з оригіналом» за підписом в.о. генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» Сівек Станіслава, який за відсутності погодження обох сторін договору факторингу не може бути віднесено до доказу, який би підтверджував виникнення права вимоги у позивача по відношенню до відповідача за стягненням заборгованості по договору позики. У відповіді на відзив представник Позивача Столітній М.С. зазначив, що 27.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7210521 про надання споживчого кредиту. Так, на підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «С1770», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів.Нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Також Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, що підписаний керівником Товариства та скріплений печаткою Товариства відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ "Про захист персональних даних". В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Просив відмовити у позові, при винесенні рішення просив врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) приходить до наступного. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Встановлено, що 27.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7210521 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 12000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 12 днів. Відповідно до п. 1.5..1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Згідно з п.1.5.2 Договору знижена процентна ставка 1,89 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» за дорученням ТОВ «Авентус Україна» були здійснені наступні перекази коштів на картки клієнтів, зокрема: 27.10.2023 року на суму 12 000,00 грн на картку, код авторизації - 211659, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Відповідачем не спростовано приналежність йому картки [NUMBER] АТ КБ Приватбанк. Відповідно до пп.3 п.4.1. Кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. 27 тарвня 2024 року на електронну пошту відповідача ivanovviktor806@gmail.com ТОВ «Авентус Україна» направлено пловідомлення про відступлення прав за кредитним договором ТОВ ФІНТРАСТ Україна. Пунктом 1.1 Договору факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно із витягу з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 квітня 2024 року [PERSON] є боржником за кредитним договором №7210521. Загальний розмір заборгованості становить 47342,40грн. Вирішуючи по суті зміст позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості та заперечення відповідача щодо укладення кредитного договору, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно до п. 1.1 Договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/ або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ ІТС товариства. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. За даними Довідки ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» за дорученням ТОВ «Авентус Україна» були здійснені наступні перекази коштів на картки клієнтів, зокрема: 27.10.2023 року на суму 12 000,00 грн на картку, код авторизації - 211659, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Заперечуючи проти укладення кредитного договору, відповідач у відзиві посилався на те, що 26.10.2023 у нього було украдено мобільний телефон, а тому відповідно він не міг отримати та подати згоду на укладення кредитного договору з ТОВ АВЕНТУС Україна 27.10.2023. Так, відповідно до наданого відповідачем витягу з ЄРДР № 12023250310003634 відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за фабулою: «до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області звернувся [PERSON] із заявою про те, що 26.10.2023 року в умовах воєнного стану, навстановлена особа, за адресою: [ADDRESS] таємно заволоділа мобільним телефоном Xiaomi Redmi Note 9 EMEI1 [NUMBER], який належить [PERSON] та у подальшому за допомогою застосунку Приват 24 заволоділа його грошовими коштами у сумі близько 7852,45 грн. та взяла кредит у ТОВ «Кредит Плюс» на суму 12000 грн. Водночас, відомості про результати досудового розслідування, пред`явлення будь-якій особі обвинувачення, ухвалення вироку по кримінальному провадженні №12023250310003634 станом на час розгляду даної справи відсутні. Таким чином, суд вважає встановленим, що Договір №47210521 про надання споживчого кредиту підписано саме відповідачем [PERSON] електронним підписом відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а ТОВ «Авентус Україна» виконало умови Договору в частині перерахування [PERSON] кредитних коштів у сумі 12 000,00 грн. За змістом ч. 13 ст. 11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України, статтею 36 ГПК України та статтею 79 КАС України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Також позивачем наданий поденний розрахунок заборгованості (карта обліку), який узгоджується з умовами договору споживчого кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості Відповідача за цим договором. Так, умовами договору споживчого кредиту передбачено нарахування відсотків. Відтак, згідно наданого розрахунку, заборгованість за кредитним договором відповідача становить: 12 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35342,20 грн - відсотки. Відповідно до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (перейменовано на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») та ТОВ «Авентус Україна», позивач набув статусу нового кредитора відповідача за договором №7210521 про надання споживчого кредиту від 27 жовтня 2023 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 27.05.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги за договором № 7210521 від 27.10.2023, в сумі 12000 грн. Отже, позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 7210521. Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, що підписаний керівником Товариства та скріплений печаткою Товариства відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020. Таким чином, заявлені вимоги Позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором 7210521 від 27.10.2023, в сумі 47342,40 грн. підлягають до задоволення. Що стосується заявленого позивачем відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; копією ордера; копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; рахунком на оплату по замовленню. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у статтях 137, 141 ЦПК України критерії. Предметом позову ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в загальному розмірі 47342,40 грн, яка є незначною. Підготовка представником ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» - адвокатом Столітнім М.М. позову не вимагали аналізу великого обсягу документів та значних затрат часу. З матеріалів справи також вбачається, що до витрат на правничу допомогу адвокатом Столітнім М.М. було включено збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта в загальній вартості 10 000 грн, що в сукупності не є виправданим та співмірним з предметом і складністю справи. Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню 4 000 грн. витрат на правничу допомогу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial