Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Представник позивачів звернулась до суду з позовом до Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради, Дніпровської районної державної нотаріальної контори про визнання факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказує на те, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON] і батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] . Позивачки у встановленому законом порядку звернулися за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом до Дніпровської районної державної нотаріальної контори, надавши відповідні документи. Однак, у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] їм було відмовлено, оскільки спадкодавцем був пропущений строк на прийняття спадщини після смерті його батьків. Зазначає, що домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, належить на праві приватної власності [PERSON] , померлому [INFO] . Право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] не зареєстроване. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований у вищевказаному будинку разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] . Син [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] був зареєстрований в буд. [ADDRESS] . Вказує, що обидва будинки розташовані поряд і, фактично, є спільним домоволодінням. Цивільна правоздатність батька ( [PERSON] ), матері ( [PERSON] ) та їх сина ( [PERSON] ) припинилася після їх смерті. Вважає, що [PERSON] , доглядаючи за своїми батьками і фактично проживаючи з ними однією сім?єю до їх смерті, прийняв спадщину і набув право власності на спадкове майно: домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] його спадкоємцями за законом є дружина - [PERSON] , та донька - [PERSON] , тому позивачі просять встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за ними право власності на спадкове майно за законом. Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. В минулому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення по суті позовних вимог, просила позов задовільнити. Представник відповідача - Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Дніпровської районної державної нотаріальної контори про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення учасника судового провадження, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Мадогоненко П.І. та зареєстрованого в реєстрі за №543, спадкоємцем майна [PERSON] , а саме домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до відповіді КП «БТІ» Слобожанської селищної ради», вбачається, що згідно даних архіву КП «БТІ» станом на 31.12.2012 р., архівна справа б/н за адресою: [ADDRESS] , власник - [PERSON] (мовою оригіналу), форма власності приватна, частка -1/1, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.03.1987 р. Дніпропетровською райдержнотконторою, зареєстровано в реєстрі за №543 та зареєстроване в БТІ 10.08.1988 р. за реєстр. №2530-19. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.10.1955 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 27.10.1955 року, актовий запис №126. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] відповідно. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1961 року, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №238. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.01.1990, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.01.1990 року, актовий запис №6. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] відповідно. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.1995 року, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №128. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2009 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпроперовського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №187. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2010 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпроперовського району Дніпропетровської області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №67. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2012 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.08.2012 року, актовий запис №76. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] відповідно. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.03.2015 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпроперовського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №73. Згідно довідки вих. 187 від 25.04.2024 року, виданої відділом з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в тому, що померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 24.05.1994 року (помер [INFO] ) знятий з реєстрації 15.01.2016 р. На момент смерті разом з померлим були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 03.11.1999 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] з 17.08.2011 року по 31.01.2019 рік. Відповідно до довідки вих. 236 від 22.05.2024 року, виданої відділом з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в тому, що померла [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 18.02.1984 року (померла [INFO] ) знята з реєстрації 10.01.2011 р. На момент смерті разом з померлою зареєстрованих осіб не було. Згідно довідки вих. 259 від 05.06.2024 року, виданої відділом з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в тому, що померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13.03.1981 року (помер [INFO] ) знятий з реєстрації 25.08.2009 р. На момент смерті разом з померлим були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 18.02.1984 року по 10.01.2011 рік. Відповідно до Акту про встановлення факту проживання однією сім`єю від 02.09.2024 року, виданого вуличним комітетом №85 Підгородненської міської ради Дніпропетровського району, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , (помер [INFO] ) рідний син [PERSON] , [INFO] , (помер [INFO] ) та [PERSON] , [INFO] (померал [INFO] ), фактично проживав з 1994 року (до моменту смерті) разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації і фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та члени його родини (дружина [PERSON] і донька [PERSON] ) проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та доглядали як за батьком, так і за матір`ю до моменту їх смерті. Також підтверджується факт, що будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] фактично є одним домоволодінням, хоча і мають різні поштові адреси. 01.05.2024 року позивачі звернулись до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. від 27.07.2024 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини спадкодавця [PERSON] . Згідно відповіді державного нотаріуса Третьої Краматорської нотаріальної контори Полянських В.В. від 24.01.2025 року, відсутня спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Допитаний в судовому засіданні свідок\~ [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснив суду, що дружив з покійним [PERSON] , жили по [ADDRESS] ,було два будинки на одному участку, зазначив, що [PERSON] доглядав батьків, народився у будинку [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок\~ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] пояснила суду, що позивач одружилась з [PERSON] дуже давно та стали проживати поруч з батьками [PERSON] на одній території в будинках 22 та [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок\~ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснив суду, що є сусідкою позивачки. Свідку відомо, що добре знала батьків [PERSON] , зазначила, що вони проживали разом на одному участку, але в різних будинках, [PERSON] доглядав своїх батьків до смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до п.5 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.2\~ст.3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. Суд не вбачає суперечностей у наданих заявником документах та поясненнях свідків, обставини, які можуть ставити під сумнів той факт, що [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] мешкали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] та б. 22, які фактично є одним домоволодінням. Отже, надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору Закону, проживання [PERSON] однією сім`єю за однією адресою з [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено під час розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; письмовими поясненнями свідків. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27\~постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до матеріалів цивільної справи підтверджено спільне проживання [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] та б. 22, які фактично є одним домоволодінням, та ведення ними спільного господарства. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , відповідно до\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~на спадкові правовідносини, які виникли після їх смерті поширюється дія\~ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до 1216\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до 1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до 1222\~ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3\~статті 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Тобто, до предмету доказування за даним позовом належать і обставини прийняття чи неприйняття спадщини [PERSON] після смерті свого батька - [PERSON] та матері - [PERSON] . Під час судового розгляду судом було встановлено, що чоловік та батько позивачів по справі [PERSON] на день смерті батька [PERSON] тобто станом [INFO] , та на день смерті матері [PERSON] тобто станом [INFO] , проживав та був зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто фактично разом із спадкодавцем, оскільки б. 24 та б. 22 фактично є одним домоволодінням. Таким чином, факт прийняття спадкодавцем за законом [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті його батька - [PERSON] та матері - [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. У відповідності до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , який фактично спадщину прийняв після смерті його батька - [PERSON] та матері - [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав. Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до\~ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що з метою відновлення спадкових прав позивачів та забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , зі спадкодавцями [PERSON] , [INFO] , (батьком), померлим [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (матір?ю), померлою [INFO] , на час відкриття спадщини, а також визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частину домоволодіння кожному, що розташоване за адресою: в [ADDRESS] . Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved