Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила позбавити його батьківських прав відносно дітей- [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №208, складений відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 21.04.2009 року; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №03, складений Тихопільською сільською радою Лозівського району Харківської області, Україна; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №01, складений Виконавчим комітетом Тихопільської сільської ради Лозівського району Харківської області. В обгрунтування позовних вимог вказано, що у період з 2009 по 2014 рік вона перебувала з відповідачем у шлюбі, з 2014 по 2022 рік сторони проживали без шлюбу, а 13.12.2022 року знову зареєстрували шлюб, який у січня 2025 року було розірвано. За час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Останні роки відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей, всі питання щодо матеріального забезпечення, догляду та вихованню позивачка змушена вирішувати самостійно. У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надавав позивачці аліменти на утримання дітей, вона звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 27.11.2024 року судом було видано судовий наказ яким було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей. Крім того, позивачка вказує, що відносно [PERSON] 30.10.2024 року розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме вчиняв дії сексуального характеру щодо доньки [PERSON] , яка на момент вчинення кримінального правопорушення не досягла 14-річного віку, без добровільної згоди потерпілої (згвалтування) та на даний час відповідач перебуває під вартою. Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, сторонам надано час для подання заяв по суті та надано час органу опіки і піклування для підготовки висновку. 04.03.2025 року на адресу суду надійшов висновок Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою суду призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки у судовому засідання пояснила, що сторони перебували у шлюбі, від даного шлюбу у них народилося троє дітей. Останні роки відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей, всі питання щодо матеріального забезпечення, догляду та вихованню позивачка була змушена вирішувати самостійно. Також зазначає, що однією з причини ініціювання позивачкою судового процесу позбавлення відповідача батьківських прав стало те, що відносно відповідача [PERSON] розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме вчиняв дій сексуального характеру щодо доньки [PERSON] . В судовому засіданні позивачка зазначала, що за час спільного проживання з відповідачем, лише вона займалася матеріальним забезпеченням дітей, їх здоров`ям та навчанням. За час спільного проживання поведінка відповідача свідчила про його байдужість до дітей. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що вважає себе хорошим батьком. Представник виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування у судовому засіданні вказала, що перед тим, як складати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача було зроблено багато роботи з даною сім`єю для визначення того, чи виконує батько свої батьківські обов`язки. Крім того, були допитані діти, які повідомили, що вони обізнані з приводу того, що у суді перебуває справа про позбавлення батька батьківських прав та не заперечували проти цього. Зазначає, що старша дитина [PERSON] з листопада 2024 року перебуває на обліку у службі в справах дітей у зв`язку з жорстоким поводження з дітьми, саме з боку батька [PERSON] . Враховуючи викладене представник просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник служби у справах дітей у судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засідання було допитано свідка [PERSON] яка пояснила, що вона є бабусею позивачки, яка зі своєю сім`єю деякий час проживала з нею. Свідок вказала, що за час їх спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, відносився до дітей посередньо, матеріально їх не забезпечував, участі у вихованні дітей не приймав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою позивачки та зазначила, що відповідач по різному ставився до дітей, до [PERSON] більш прихильно ніж до [PERSON] , до [PERSON] взагалі виявляв байдужість. Зі слів свідка відповідач зловживає алкоголем, за останні декілька років років вона взагалі не бачила його тверезим. [PERSON] вказує, що у позивачки та відповідача був різний бюджет, матеріальним забезпеченням дітей займалася лише [PERSON] , вона часто позичала гроші та сама їх і віддавала. Відповідач не займався навчання дітей. У той час коли позивачка була змушена працювати за кордоном діти жили з [PERSON] , та декілька разів їздили до батька у гості. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та свідків суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що батьком [PERSON] (визначення батьківства із внесенням до реєстру 17.02.2023), [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13,16 зворот). 13 грудня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17), який згідно до рішення суду від 07.01.2025 року було розірвано (а.с.21-22). 27.11.2024 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі половини заробітку платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 26.11.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області (а.с.23). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади діти зареєстровані з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Спеціалістами служби у справах дітей міської ради та фахівцем з соціальної роботи Лозівського міського центру соціальних служб було здійснено обстеження умов проживання сім?ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження було встановлено, що умови проживання добрі, для виховання та розвитку дітей створені всі належні умови. В родині добрі стосунки, мати піклується про дітей, їх здоров`я, фінансово утримує, батько [PERSON] мешкає окремо(а.с.18). Згідно з характеристиками виданими КЗ "Садовський ліцей" Лозівської міської ради Харківської області, у якому навчаються неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вказано, що за час перебування в ліцеї діти показали себе здібними учнями, вони забезпечені гаджетами та доступом до Інтернету, виконують домашні завдання. Мати [PERSON] завжди реагує на повідомлення класного керівника, бере участь у батьківських зборах та цікавиться навчанням дітей. Батько [PERSON] відвідував школу два рази (а.с.18-20). Відносно відповідача [PERSON] 30.10.2024 року розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру щодо доньки [PERSON] , яка на момент вчинення кримінального правопорушення не досягла 14-річного віку, без добровільної згоди потерпілої (згвалтування) (а.с.24). Згідно відповіді слідчої СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Бороденко Т. неповнолітню [PERSON] визнано потерпілою в рамках вищевказаного кримінального провадження, відносно [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.25). У висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування зазначено, що [PERSON] на даний час перебуває в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор", з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги не надає, крім того, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України, та поданому провадженню визнано потерпілою неповнолітню [PERSON] . Враховуючи викладене комітет дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.53-55). Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При дослідженні матеріалів, що були надані позивачкою, судом встановлено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов"язків, таких як виховання та утримання дітей. Згідно з ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вищезазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові по справі №631/2406/15-ц від 13 березня 2019 р. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, з тих підстав, що він свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, не піклується про стан їх здоров`я, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Суд звертає увагу відповідача на те, що згідно п.1 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо його виховання. Крім того, відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України). З урахуванням вище викладеного, дослідивши всі докази в їх сукупності, заслухавши сторони та свідків, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved