Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

ТзОВ «Українська злагода» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики, у розмірі 150000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2023 рок між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якої позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 150 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів в зазначений в договорі строк. Згідно Договору про відступлення права вимоги № 18/03 від 18.03.2025 року право вимоги за Договором позики від 27.07.2023 від [PERSON] було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська злагода». Ухвалою суду від 09.06.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 27.07.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Відповідно до п. 2.1. Договору позика надавалася Відповідачу Позивачем в сумі 150 000 грн. у день підписання договору. Строк повернення позики встановлений у п. 2.2. Договору позики та складає 30 (тридцять) календарних днів з моменту укладення договору. Як вбачається з п. 2.3. Договору позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок, вказаний у Договорі. Згідно п. 3.1. Договору, даний договір є безвідсотковим, відсотки за користування позикою не нараховувалися. Згідно з п. 5.1. Договору Відповідач зобов`язався повернути позику на умовах та у строки, визначені п. 2.2, 2.3. Договору. Пунктом 6.3. Договору встановлено, що підписання Договору Відповідачем засвідчує отримання ним від Позивача всієї суми позики у день підписання Договору. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). [PERSON] свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідачем складено розписку, в якій останній вказує, що ним за договором позики були отримані готівкою грошові кошти в сумі 150 000 грн. 00 коп. і що вказану грошову суму відповідач зобов`язаний повернути позивачу в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати укладення договору позики. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Окрім того, підписанням договору та розписки відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання за договором і не пізніше визначеного та погодженого між сторонами терміну повернути отримані кошти. Таким чином, в порушення умов договору, а також порушенням ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Договорами про надання фінансового кредиту Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Так, ч.2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 559 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно Договору про відступлення права вимоги № 18/03 від 18.03.2025 року право вимоги за Договором позики від 27.07.2023 від [PERSON] було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська злагода». Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, новим кредитором згідно договору позики стало ТзОВ «Українська злагода». У зв`язку з порушенням зобов`язань з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 150000 грн . За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved