Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2033290361 від 10 вересня 2020 року в розмірі 37786,95 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №2033290361. В межах цього договору також було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано картку. На даному картковому рахунку було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно розділу 2 договору передбачено, що за користування кредитом АТ «ОТП Банк» нараховує проценти у розмірі 5% в місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання щодо видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно виписки по картковому рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 19640,89 грн. За час користування картковим рахунком (за інформацією банку) відповідач здійснила поповнення рахунку на загальну суму 22278, 00 грн (враховуючи, що кредитний ліміт могло бути повністю/частково використано і погашено кілька раз). Останній платіж надійшов 29 вересня 2023 року на суму 100,00 грн. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Позивач зазначає, що сума заборгованості за кредитом та процентами у строк, передбачений договором, відповідачем погашена не була. 20 вересня 2024 року між позивачем та АТ «ОТП Банк» було укладено договір факторингу №01.02-24/24, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2033290361 від 10 вересня 2020 року, укладеним з [PERSON] , перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу слідує, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2033290361 від 10 вересня 2020 року в сумі 37786,95 грн, з яких: 19640,89 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18146,06 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаним договором, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за кредитним договором не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2033290361 від 10 вересня 2020 року в сумі 37786,95 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалася, будь-які інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено\~наступні фактичні\~обставини справи,\~яким відповідають\~правовідносини,\~врегульовані нормами\~ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 10 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до АТ «ОТП Банк» із анкетою-заявою на отримання кредиту, де зазначила, зокрема, відомості про себе та бажану суму кредиту та строк кредитування, а також підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, зокрема, інформацію та контактні дані, основні умови кредитування з урахування побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти (а.с. 9, 15). Того ж дня, між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2033290361. Даний договір є змішаним. Відповідно до умов цього договору загальний розмір кредиту становить 21158,00 грн, з яких: на придбання товару 19868,00 грн, оплату додаткових послуг банку «смс+ довідка» - 490,00 грн, на послуги страхування 800, 00 грн. Дата остаточного повернення кредиту 10 вересня 2022 року, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду - 0,01% річних, розмір процентної ставки на дату укладення заяви-анкети 5,0 % на місяць. Крім того, банк взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. За умовами обслуговування кредитної лінії розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду - 0,01% річних, розмір процентної ставки на дату укладення договору - 5% в місяць. Відповідно умов кредитного договору позичальник, підписавши кредитний договір підтвердила, що банк надав їй в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів, перед укладенням кредитного договору банк надав позичальнику в повному об`ємі інформацію, зазначену в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансовий послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», позичальник ознайомлена з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обслуговуваного рішення щодо укладення кредитного договору, отримала кредит на сприятливих для неї умовах, примірник кредитного договору, тарифи отримала у дату укладення договору. В цей же день [PERSON] подала заяву на приєднання до публічного договору-оферти щодо добровільного страхування майна №20/12/2033290361 від 10 вересня 2020 року, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (1995 рік побудови). [PERSON] отримала картку емітовану банком, картковий рахунок № [NUMBER] , про що свідчить її підпис про отримання картки (розділ 2.1 кредитного договору). На картковий рахунок був встановлений кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав. Згідно виписки з карткового рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 19640,89 грн. Відповідач частково здійснювала поповнення рахунку. Останній платіж надійшов 29 вересня 2023 року на суму 100,00 грн. 20 вересня 2024 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу №01.02-24/24, відповідно до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (пункт 1.1. договору факторингу). За вказаним договором факторингу новий кредитор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункт 1.3. договору факторингу). Відповідно до п. 7.1.1, 7.1.2 договору сторони домовилися, що ліміт фінансування по Реєстру боржників №1 від загальної суми заборгованості по кредиту становить 746878, 34 грн без ПДВ, станом на дату підписання цього договору, а по реєстру № 2 7090700, 76 грн. Здійснення фінансування за умовами даного договору факторингу в сумі 746878,34 грн та в сумі 7090700,76 грн підтверджується копіями платіжних інструкцій кредитового переказу коштів №9751 від 20 вересня 2024 року та №9752 від 20 вересня 2024 року (а.с.37). Відомості про боржників і розмір грошового зобов`язання кожного з них зазначається в реєстрі боржників. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п.6.2.3 договору факторингу). Згідно витягу з реєстру боржників №2 заборгованість відповідача за кредитним договором №2033290361 від 10 вересня 2020 року становить 37786,95 грн, з яких: 19640,89 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18146,06 грн - заборгованість за відсотками по кредиту (а.с.41). Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами. Згідно ст. 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданих розрахунків, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2033290361 від 10 вересня 2020 року становить 37786,95 грн, з яких: 19640,89 грн заборгованість по тілу кредиту, 18146,06 грн заборгованість по відсотках і комісії. Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом в розмірі 37786,95 грн. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування розміру суми заборгованості не надала, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 37786,95 грн, з яких: 19640, 89 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 18146, 06 заборгованість по відсотках і комісії, які і підлягають стягненню з відповідача. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору (з урахуванням понижуючого коефіцієнта). На підставі викладеного,

Outcome: approved