Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Буринської міської ради Конотопського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та встановлення факту родинних відносин. Позов мотивує\~тим,\~що [INFO] в\~с. Черепівка Конотопського району Сумської\~області померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,43 га та 2,4249 га, з кадастровими номерами 5920988800:04:001:0364 та 5920988800:04:001:0365, які знаходяться на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області. За життя, [PERSON] склала заповіт, який 07.05.2019 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області Линник Т.С. та зареєстрований в реєстрі за №17, в якому вищевказані земельні ділянки заповіла їй. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкова справа після її смерті не заводилася. Також позивачка зазначає, що їй було невідомо про те, що [PERSON] склала заповіт на її ім`я, що позбавило її можливості вчасно прийняти спадщину. Після того, як вона нещодавно дізналася про наявність заповіту на її ім`я, вона звернулася до нотаріуса, проте нотаріус ознайомившись із наданими документами повідомив про пропуск строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим для вирішення вказаного питання рекомендував звернутися до суду. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме через її необізнаність про наявність заповіту на її ім`я, оскільки вона та [PERSON] проживали в різних місцях, далеко один від одного, а про відкриття спадщини нотаріус її не повідомляв, у зв`язку з чим вона не могла знати про існування заповіту. [PERSON] є її матір`ю. Однак, вона не може підтвердити даний факт у позасудовому порядку, оскільки у свідоцтві про її народження її матір`ю записано « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин із матір`ю має для неї юридичне значення, оскільки дає їй право на звільнення від сплати податку при оформленні спадщини. На підставі викладеного, просила визначити їй додатковий строк, тривалістю два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [INFO] в с. Черепівка Конотопського району Сумської\~області [PERSON] та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її матір`ю. Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області від\~07.04.2025\~року відкрито провадження у\~справі та\~призначено підготовче\~судове засідання. Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області від\~05.05.2025\~року закрито підготовче провадження у\~даній справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивачки [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідач Буринська міська рада в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив та правом на подачу відзиву не скористався.. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що [INFO] в с. Черепівка Конотопського району Сумської\~області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.17). Після смерті\~останньої\~відкрилась\~спадщина, до\~складу\~якої\~увійшла земельна ділянка площею 2,43 га та земельна ділянка площею 2,4249 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №077805, виданого 31.05.2006 року на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 25.12.2003 року за №393, та Свідоцтва про право на спадщину за законом серія НАС №688429 виданого 03.12.2015 року приватним нотаріусом Буринського районного нотаріального округу Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №1833 (а.с.18-19, 20). Відповідно довідки Черепівського старостинського округу Буринської міської ради №8 від 29.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і була постійним жителем села. Після її смерті залишилось спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] Черепівською сільською радою Конотопського району сумської області посвідчувався 07.06.2019 року, зареєстровано в реєстрі за №17. заповіт не змінювався і не скасовувався. На день смерті [PERSON] разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.24). Згідно заповіту від 07.05.2019 року, посвідченого Линник Т.С., секретарем виконавчого комітету Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №17, [PERSON] , за життя належну їй земельну ділянку розміром 2,43 га, кадастровий номер: 592098800:04:001:0364 призначену для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №077805 заповіла [PERSON] , [INFO] ; належну їй земельну ділянку розміром 2,4249 га, кадастровий номер: 592098800:04:001:0365 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія НАС №688429 виданого 03.12.2015 р. заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Згідно з витягів зі Спадкового реєстру, [PERSON] складено заповіт, який посвідчений 07.05.2019 року Черепівською сільською радою Буринського району та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №64169405, номер в реєстрі нотаріальних дій 17. Спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.25, 26). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивачка будучи спадкоємницею за заповітом заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подала, що також підтверджується листом приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Анохіна О.В. №6/01-16 від 24.01.2025 (а.с.27). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] " [PERSON] ", 1941 року народження та " [PERSON] ", 1940 року народження одружилися [INFO] , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] (російською мовою) (а.с.28). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки остання народилась [INFO] в с. Черепівка Буринського району та її батьком записаний " [PERSON] ", мати " [PERSON] " (російською мовою) (а.с.29). Відповідно копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 28.04.1984 року, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.16). [PERSON] звернулася до ВДРАЦС РС Буринського РУЮ у Сумській області з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №9 від 24.04.1963 року, складеного виконкомом Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, а саме просила змінити власне ім`я нареченої « [PERSON] » на « [PERSON] ». Проте висновком №40/03.1-71 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 11.08.2015 року їй було відмовлено у внесені змін до актового запису про шлюб (а.с.34-35). Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 02.09.2015 року за заявою [PERSON] встановлено факт реєстрації шлюбу [PERSON] 1941 р.н. уродженця с. Черепівка Буринського району Сумської області та [PERSON] , 1940 р.н. уродженки с. Черепівка Буринського району Сумської області, укладеного 24.04.1963 р. у сіль ЗАГС с. Черепівка, актовий запис №9 (а.с.32-33). Відповідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/165-m від 03.02.2025 р., особові імена [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис російською мовою мати [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.36). Факт перебування позивачки [PERSON] в родинних відносинах із померлою [PERSON] повністю підтверджений матеріалами справи. Таким чином, сукупність досліджених судом доказів дає підстави вважати, що позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] .. Враховуючи викладене, оскільки факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, його встановлення необхідне позивачці для реалізації права на спадкування, а у позасудовому порядку встановити його неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної заяви в цій частині. Щодо позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України \~право на\~спадкування\~мають особи, визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261\~-\~1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19. Таким чином,\~суд\~приходить до\~переконання,\~що\~\~строк подання\~заяви про прийняття спадщини\~до нотаріальної\~\~контори \~був\~\~пропущений\~позивачкою\~з поважних\~причин, оскільки вона не знала про існування заповіту складеного на її користь. Враховуючи викладене, а також те, що причини пропуску позивачкою, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців.

Outcome: approved