Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

10 липня 2025 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання\~шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 30 березня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 129. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені близько року, вони втратили почуття любові, поваги, відсутнє взаєморозуміння, разом не проживають. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння щодо поглядів на життя. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Письмовими матеріалами справи встановлено, що 30 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 129, в період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, та копією свідоцтва про народження. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини близько року, не проживають однією сім`єю, подружжя не бажало зберегти родинні стосунки, втратили почуття любові. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved