Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості.? Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.09.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №217678142 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами якого кредитором надано позичальнику кредит у розмірі кредитного ліміту на суму 8500 гривень, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредитний договір підписано позичальником електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора PXSQ-3952. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем. 17.09.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8500,00 гривень на банківську карту відповідача № [NUMBER] . Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому за ним утворилась заборгованість в розмірі 39178,20 грн., з яких 8500,00 грн. -? заборгованість по тілу кредиту, 30678,20 грн. -?заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З метою захисту порушеного права позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість в розмірі 39178,20 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 25.06.2025 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно з поданням позову позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просив витребувати у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка 4441-11ХХ-ХХХХ-7945; факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] у період часу з 17.09.2023 по 22.09.2023 у сумі 8500 грн.; емітувалась будь-яка інша картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска [NUMBER] , за період з 17.09.2023 по 22.09.2023 у сумі 8500 грн., витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтверджують дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезазначені первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника); повного номеру рахунку маска картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за платіжною карткою маска картки [NUMBER] , витребувати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки [NUMBER] . У випадку , якщо картковий рахунок - маска карти [NUMBER] не належить позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок- маска карти [NUMBER] . Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.06.2025 року вказане клопотання задоволено. 12.08.2025 року до суду на виконання вказаної ухвали надійшли від АТ «Універсал Банк» витребувані судом докази, а саме: інформація про те що банківська картка № [NUMBER] , було емітовано банком на ім`я [PERSON] , за період з 17.09.2023 по 22.09.2023 на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 8500 грн., номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] , та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до?ст.128 ЦПК України. Поштова кореспонденція направлялася за місцем реєстрації відповідача. На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній» у зв`язку з чим в подальшому про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Відповідач будь-яких заяв та клопотань до суду не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Згідно?ч. 8 ст. 178 ЦПК України?у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно?ч.4 ст.223,?ч.1 ст.280 ЦПК України?вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі?ч. 2 ст. 247 ЦПК України?фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 17.09.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 217678142 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 19/1224-01. 29.05.2025 року між ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК ««Ейс»» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі кредитного ліміту на суму 8500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Позичальник, у свою чергу, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до умов договору, додатків до нього та Правил надання грошових коштів у позику Договором передбачено нарахування процентів за користування кредитом за двома ставками, які застосовуються залежно від періоду користування коштами. Відповідно до паспорту споживчого кредиту «СМАРТ» до договору № 217678142 від 17.09.2023 року, який підписаний відповідачем [PERSON] 17.09.2023 року. Тип кредиту - кредитна лінія. Сума/ліміт кредиту - 8500 грн. Строк кредитування, днів - до 1857 днів (дисконтний період - 3 дні, з можливістю продовження). Мета отримання кредиту - на споживчі цілі. Спосіб та строк надання кредиту - цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайті або в мобільному додатку. Процентна ставка, процентів річних: Дисконтна процентна ставка - 3,65% - 766,50%. Індивідуальна процентна ставка - 383,25% - 766,50%. Базова процентна ставка - 766,50%. Після закінчення Дисконтного періоду - 1087,70%. Тип процентної ставки - фіксована. Загальні витрати за кредитом - 535.50. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) - 9035.50. Реальна річна процентна ставка, процентів річних - 169027,35. Крім того, відповідач 17.09.2023 року ознайомився та підписав договір кредитної лінії №217678142, де також визначено умови кредитування. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів у кредит від 17.09.2023, кредитні кошти мали бути перераховані відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення № 73b68189-757t-42db-8a3e-67076f4cc98d від 17.09.2023 вбачається, що відповідно до договору №217678142 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 8500 гривень. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК ЕЙС» у сумі 39178,20 грн., з яких 8500,00 грн. -? заборгованість по тілу кредиту, 30678,20 грн. -?заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної заборгованості. Із досліджених письмових доказів встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої обов`язки за кредитним договором № 217678142 про надання споживчого кредиту від 17.09.2023 року, в той час як відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та, згідно з матеріалами справи, має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія ЕЙС» у загальному розмірі 39178 гривень 20 копійки. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до положень ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ч.1 ст.280 ЦПК України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. V. Висновки суду. Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, через що у відповідача утворилася заборгованість у сумі 39178,20 грн., з яких 8500,00 грн. -? заборгованість по тілу кредиту, 30678,20 грн. -?заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Вказані обставини були доведені позивачем належними, та допустимим доказами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. VI. Щодо судового збору та інших судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №14635 від 11.06.2025 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень?ст. 141 ЦПК України?з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Позивач пред`явив вимогу про стягнення 7000 гривень відшкодування витрат за надання правової допомоги адвокатом. На підтвердження факту надання правової допомоги позивачем надано наступні документи: договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 року; додаткова угода №25770852325 до договору про правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 4?статті 137 ЦПК України?розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved