Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

І. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 30 квітня 2025 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] (далі третя особа, [PERSON] ) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги обґрунтовані наступним (далі дослівно). «ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є потерпілими у ряді кримінальних проваджень зокрема і в кримінальному провадженні № 1201202001000045 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, відомості з якого були виділені в окреме кримінальне провадження за №12018030000000216 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України щодо [PERSON] . Оскільки [PERSON] 15.09.2017 та [PERSON] було оголошено підозру за ст.. 190 ч. 4 КК України, щодо заволодіння коштами [PERSON] в сумі 53 800,00 дол США. 27.10.2017 року була оголошена підозра за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України нотаріусу Ващук В.Ф. та працівнику банку «АВАЛЬ» [PERSON] .. Всім був обраний запобіжний захід та на все майно було накладено арешт. 09.12.2017 року були відкриті матеріали провадження за ст. 290 КПК України. 12.01.2018 року з матеріалами ознайомився [PERSON] , 19.01.2018 - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] .. 19.12.2018 року - [PERSON] , 11 12.2017 року - [PERSON] 09.12.2017 року кримінальне провадження №12012020010000457 за ст. 190 ч.4 КК України було закрите у зв`язку зі смертю підозрюваного [PERSON] . Прокурор [PERSON] та слідчий [PERSON] безпідставно перекваліфікували по [PERSON] на ч.3 ст. 358 КК України (щодо фіктивної довідки на його ім`я для отримання кредиту, хоча маючи повноваження надавав таку ж довідку, на ім`я [PERSON] ). 15.09.2017 року йому було оголошено підозру щодо заволодіння 53 800,00 дол США [PERSON] які мали були надані на споживчі цілі в інтересах сім`ї, за ст. 190 ч. 4 КК України ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ: 19 липня 2005 року в приміщенні ТОВ «Завод будівельних конструкцій» за адресою: [ADDRESS] , акціонери відкритого акціонерного товариства Волиньрибгосп» [PERSON] , [PERSON] . Крачковський, [PERSON] , умисно, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману і зловживання довірою [PERSON] , заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ввівши потерпілого в оману стосовно умов праці та її належної оплати відповідно до обсягів виконаної роботи та досягнутого підприємством економічного ефекту, не будучи на те уповноваженими, уклали з останнім угоду про працю - контракт, строком дії до 31 грудня 2010 року. В липні 2006 року [PERSON] , зловживаючи довірою [PERSON] заселив його разом із дружиною [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] , у квартиру, то за адресою: [ADDRESS] , не маючи від власників квартири доручення на право розпоряджатися їхнім майном та не склавши із ними договору оренди. Повідомив при цьому [PERSON] та його дружині [PERSON] , що акціонерами ВАТ Волиньрибгосп для нього коштом коштів отриманих [PERSON] згідно з п.3.1. контракту, а саме з 10% від реалізованої риби за участю [PERSON] за період з 19.07.2005 року по 2006 рік, придбано дану квартиру, зазначивши при цьому що через деякий час оформить право власності на вказану квартиру, на ім`я [PERSON] . Водночас за усною домовленістю [PERSON] із власницею квартири [PERSON] було узгоджено вартість вищевказаної квартири ціною 32000 доларів США, так як квартира була без ремонту з протікаючим дахом, розташована на п`ятому поверсі будинку. Як оплату [PERSON] та [PERSON] узгодили як умову оплати за вказану квартиру внесення зі сторони [PERSON] неоплаченої суми пайового внеску [PERSON] (рідної дочки [PERSON] ) за квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.04.2007 року покійним [PERSON] було сплачено 32000,00 доларів по курсу 6.80 грн. зі слів [PERSON] , тобто 216 450,00 грн. (квитанція №305) за усною домовленістю з [PERSON] згідно умов контракту з 10% за період з 2005 по 2007 рік, які йому не нараховувались через бухгалтерію, щоб не сплачувати податки. Як результат вона у змові з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Дворецькою замовила 10.07.2007 року звіт про оцінку квартири, вартістю 69 239,00 дол США. 12.07.2007 року вона отримала витяг про це для застави в банк, що підтверджується висновком від 07.04.2016 року. Також це все було в змові з працівниками ТОВ «Атлант», що підтверджується висновками № 132 від 14.12.2015 року, №605 від 22.03.2016, №1792 від 24.06.2016 року. І надалі згідно з висновком №958 від 06.11.2015 року [PERSON] не писав заяву на перегляд заочного рішення та не був у відрядженні, яке фіктивно надав [PERSON] , що підтверджується від 10.11.2017 року №342. В результаті було незаконно продано квартиру спочатку [PERSON] , а згодом сім`ї [PERSON] - лише за 177 695,69 грн, що становить 21000,00 дол США, хоча фактично вона вартує 334600,00 грн. за висновком №7033-7034 від 29.04.2015 року. [PERSON] будучи приватним підприємцем ПП «Волиньрибгосп», яке знаходиться за адресою Луцький р-н, с. Рокині, вул. Степова, 1 за попередньою змовою начальником Базового відділення ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Баховським Юрієм Миколайовичем, з головним економістом операційного відділу Павлов Костянтин Володимирович, головний економіст [PERSON] , начальник юридичного відділу Вржещ Л.В., заступник директора Волинської ОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» - голова кредитного комітету Дворецька Галина Володимирівна, заступника голови кредитного комітету Марущак А.Г., заступника начальника відділу стягнень Коломійцева Д.І.. начальника відділу внутрішньобанківської безпеки Островського Володимира Михайловича, працівника відділу внутрішньобанківської безпеки [PERSON] , секретаря кредитного комітету [PERSON] , касир, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ващук Вірою Федорівною, директором Комунального підприємства Волинського обласного бюро технічної інвентаризації - начальником Дмитруком Олегом Васильовичем, який залучив інженером [PERSON] , [PERSON] , реєстратором 'Поліщук Н.П., Мельничук , директором ТОВ «Атлант» [PERSON] , який залучив оцінювача [PERSON] , які залучили відповідального працівника банку [PERSON] . В порушення додатку №2 розпорядження голови правління Райффайзен Банк Аваль №645Р від 04.07.2007 року. «Умови кредитування по програмі «Житло в кредит на вторинному ринку», Положення про споживче кредитування затверджене постановою правління АППБ Аваль №П-29/34 від 12.07.1999 року, ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про іпотеку». ЗУ «Про БТІ» ЗУ Про оцінку, в період 13.07,2007 по 17.07.2007 року склали завідомо неправдиві документи та висновки банківських служб з метою оформлення кредитного договору, на ім`я [PERSON] на суму 51800 доларів США, не дивлячись на те, що [PERSON] 03.01.2007 року . Так, [PERSON] достовірно знаючи, що 03.01.2007 року отримав кредит в «Надра банк» на суму 69000 доларів США, та не погасивши його, 13.07.2007 року звертається із заявою в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про надання йому кредитних коштів у сумі 51800 доларів США, де особисто заповнює анкету - позичальника від 13.07.2007 року, в якій вказує, що його місячна заробітна плата як підприємця становить 9500 гривень. Крім цього в анкеті - позичальника відсутнє будь-яке нерухоме майно. [PERSON] інші доходи. Надалі [PERSON] у змові із [PERSON] 13.07.2007 року відповідальним працівником банку [PERSON] було надано [PERSON] , висновок в якому вказано, що 26.05.2006 року [PERSON] користувався кредитами ВАТ РБ «Аваль», на суму 800 000 гривень, дата кінцевого погашення - 25.05.2013 року, дата фактичного погашення 26.04.2007 року. Крім цього [PERSON] надав у банк довідку про те, що він працює приватним підприємцем, та що його заробітна плата за останні шість місяців становить 190000 гривень, хоча в анкеті - позичальника відсутні відомості про додаткові доходи [PERSON] , а сама анкета не була перевірена та підписана [PERSON] як керівником установи. Незважаючи на те, що згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію, [PERSON] зареєстрований як підприємець лише 26.04.2006 року, що свідчить про те, що останній не міг надати довідку про доходи за останні шість місяців як підприємець по кредитному договорі від 26.05.2006 року, працівниками банку було видано [PERSON] 800 000 гривень кредитних коштів. Продовжуючи свої злочинні дії, [PERSON] та [PERSON] у висновку від 13,07.2007 року за підписом [PERSON] умисно приховують кредитну історію [PERSON] а саме кредит на суму 69000 доларів США в «Надра банк» який не погашений. Крім цього у висновку вказано, що [PERSON] передає у заставу квартиру, що за адресою [ADDRESS] . ринкова вартість якої становила 308 050 гри., не дивлячись на те. що [PERSON] не міг закласти в заставу вказану квартиру, так як станом на 13.07.2007 року власницею квартири була [PERSON] , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру №13499909 [PERSON] , не ознайомившись із анкетою - позичальника у якій в [PERSON] відсутнє будь-яке нерухоме майно, погоджує видати [PERSON] 51800 доларів США на строк 240 місяців під 13% річних. Все це відбулося не зважаючи на те, що за договором купівлі-продажу п.3.4.2 та висновку юридичного відділу Нестеренко А.І. мав провести державну реєстрацію квартири протягом 10 днів, але цього не зробив. Згідно з розпорядженням банку Нестеренку було видано кредит 51 800,00 дол США, хоча фактично ним було сплачено 61 000,00 дол. США, що підтверджується інформацією нотаріуса 17.07.2007 року та журналістом нотаріальних дій. 17.07.2007 року в позаробочий час ПАТ «Райффайзен банк Аваль» з 19 годині 58 хвилини, по 20 годин 11 хвилин [PERSON] [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] підписують договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] .. кредитний договір із додатками угодами на ім`я [PERSON] , договір іпотеки, які засвідчує нотаріус Ващук В.Ф., не зважаючи на те, що операційний час каси базового відділення банку, що у [ADDRESS] , був з 09 години 00 хвилин по 16 годину 30 хвилин - видають [PERSON] , 51800 доларів США, що підтверджується розпорядженням за підписом [PERSON] та [PERSON] , заявою на видачу готівки №К12/4 на ім`я [PERSON] із підписами касира [PERSON] та головного економіста [PERSON] . Згідно журналу нотаріальних дій [PERSON] , [PERSON] 17.07.2007 року провів повний розрахунок за квартиру що за адресою [ADDRESS] , перед [PERSON] а саме передав їй грошові кошти у сумі 308 000 грн. хоча з банку отримав 51 800 доларів США. Також [PERSON] сплатив усі кошти нотаріусу та послуги банку у сумі 3923,85грн. При цьому нотаріусом Ващук В. Ф. було сформовано витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 430388 від 17.07.2007, що виданий та зареєстрований о 19 годині 58 хвилин 17.07.2007 року на ім`я [PERSON] про здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме що за адресою [ADDRESS] . продавцем та заставодавцем якого була [PERSON] , а покупцем [PERSON] , за №2655, тоді як за цим же ж номером приватним нотаріусом Ващук В.Ф. відбулось посвідчення договору купівліпродажу від 17.07.2007 року між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, а саме о 20 годині 38 хвилин. Згідно з положенням про споживче кредитування, затвердженого постановою правління АППБ №П-29/34 віл 12.07.1999 року, кредитні кошти можуть бути видані лише після сплати всіх послуг, а також після оформлення пакета документів. Згідно з п.4.8.2 кредитні кошти - за кредитною угодою надаються банком, як правило після оформлення позичальником відповідного забезпечення повернення кредиту. Поряд із цим було встановлено, що згідно з журналом реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Ващук В.Ф., який в ході проведення обшуку вилучити не виявилось можливим, оскільки він був відсутній, розрахунок [PERSON] із [PERSON] за квартиру проводився після підписання договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] а також після посвідчення договору іпотеки на ім`я [PERSON] , а саме після 20 години 44 хвилини, згідно з витягом з державного реєстру заборони відчужень на квартиру, що за адресою [ADDRESS] . Всупереч вищевказаного положення про споживче кредитування, після підписання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 17.07.2007 року о 20 годині 02 хвилини договору іпотеки, та видачі [PERSON] у цей же день о 20 годині 11 хвилин витягу з єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна за №13498597, при цьому вищезгадані працівники банку в позаробочий банківський час ПАТ «Райффайзен банк Аваль» підписали вищевказані документи, а касиром банку [PERSON] було видано грошові кошти у сумі 51800 доларів США по кредитному договору «014/1101/74/36901 від 17.07.2007 року на підставі заявки яка підписана [PERSON] . Хоча фактично [PERSON] перебував у банку в 18 годині 53 хвилини, що підтверджується квитанцією №ВАZ/434-106 від 17.07.2007 року, яка свідчить про сплату останнім комісії за видачу кредиту у сумі 3923.85 гривень. Поряд із цим було встановлено, що у кредитній справі [PERSON] - наявна квитанція №BAZ/434-106 від 17.07.2007 року про сплату комісії за видачу кредиту [PERSON] яка була сформована о 18 годині 45 хвилин, хоча [PERSON] в цей час не було приміщення банку, та він нікого не уповноважував сплачувати за нього вказані кошти. Також в кредитній справі [PERSON] наявна копія заяви на видачу готівки №КІ2/3 від 17.07.2007 року на ім`я [PERSON] , а саме на видачу грошових коштів на ім`я [PERSON] у сумі 53800 доларів США, за підписом касира банку [PERSON] та [PERSON] хоча [PERSON] не був із [PERSON] в банку та не уповноважував [PERSON] отримувати грошові кошти у сумі 53800 доларів США згідно з договором оформленого на ім`я [PERSON] так як [PERSON] після підписання договору купівлі-продажу о 20 годині 38 хвилин пішов додому та в банк не звертався та не надавав в банк витяг з державного реєстру заборон та відчужень та інші документи, що підтверджується журналом реєстром нотаріальних дій, а саме, що [PERSON] 17.07.2007 року не проводив розрахунків із [PERSON] , та [PERSON] у сумі 349656 гривень (69239 доларів США), а також не зміг сплатити такі кошти оскільки згідно з кредитним договором повинен був отримати лише 53 800 доларів. Продовжуючи свої злочинні дії [PERSON] , за попередньою змовою із працівниками банку 17.07.2007 року поїхав у с. Несвіч Луцького району за [PERSON] , після чого привіз його до нотаріальної контори [PERSON] що у [ADDRESS] . При цьому по дорозі до контори, повідомив [PERSON] , що акціонерами ВАТ «Волиньрибгосп» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було придбано [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] , в яку [PERSON] уже в 2006 році заселив сім`ю [PERSON] , і сплатив за вказану квартиру винагороду 10% від реалізації риби згідно з умовами контракту від 19.07.2005 року, який був укладений між [PERSON] та акціонерами ВА Г «Волиньрибгосп». Після прибуття [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори. [PERSON] залишився очікувати за біля секретаря нотаріуса Ващук В.Ф., а [PERSON] уже на той час був у нотаріуса Ващук В.Ф. в кабінеті. Тоді нотаріус Ващук В.Ф. в присутності продавців квартири, а саме [PERSON] , [PERSON] , надала підписати [PERSON] : та продавцям пакет документів, і роз`яснивши їм їх зміст, а також з приводу того, що квартира, на яку складений договір купівлі-продажу передається в заставу у банк Райффайзен банк аваль о 20 годині 38 хвилин 17.07.2007 року [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони було підписано договір купівлі-продажу на квартиру, що за адресою [ADDRESS] . Після цього [PERSON] [PERSON] передали нотаріусу Ващук В.Ф. оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, а саме свідоцтво про право власності на квартиру, технічний паспорт та інші документи, а [PERSON] добровільно передав оригінали документів які підписав не читаючи [PERSON] який залишався у кабінеті нотаріуса [PERSON] та який обіцяв допомогти із реєстрацією права власності на квартиру в КП «ВОБТІ» а також отримати будинкову книгу', та зареєструвати сім`ю [PERSON] в квартирі за вищевказаною адресою, оскільки [PERSON] виконуючи усну домовленість із [PERSON] . 28.04.2007 оплатив від імені [PERSON] (рідної дочки [PERSON] ) на рахунок ГОВ «Завод будівельних конструкцій» згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №305 несплачену суму пайового внеску в сумі 216 450 гривень за рахунок не виплаченої [PERSON] заробітної плати згідно з умовами контракту від 19.07.2005 року у сумі 10% від вартості реалізованого рибопосадкового матеріалу за період 2005-2007 років, а також заробітної плати [PERSON] за період 2006-2007 років. Також за усною домовленістю було домовлено, що [PERSON] , та [PERSON] будуть зареєстровані у квартирі за адресою [ADDRESS] , до 2008 року, тобто до того часу, поки їх не заселять у квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору №92-4А про пайову участь в будівниці житла від 12.09.2005, укладеного між [PERSON] га ТОВ «Завод будівельних конструкцій». Надалі [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії у змові зі працівниками ПАТ «Райффайзен банк Аваль», та ТзОВ «Атлант» достовірно знаючи віл [PERSON] який перебував у квартирі Федьків на новорічні свята з 2007-2008 року, що сім`я [PERSON] за рахунок особистих коштів, після оформлення договору купівлі продажу, тобто після 17.07.2007 року - зробила на квартирі, що за адресою [ADDRESS] євроремонт, під приводом продемонструвати акціонерам «ВАТ Волиньрибгосп» умови в яких проживають працівники ВАТ «Волиньрибгосп», а саме [PERSON] та [PERSON] разом із дитиною, зробив у 2008 році фотознімки квартири які надалі долучені до звіту про оцінку ТзОВ «Атлант» від 10.07 2007 року, що був розроблений оцінювачем [PERSON] та передані у банк для застави, хоча фактично ні [PERSON] , ні [PERSON] , звіту про оцінку ТзОВ «Атлант» не замовляли нікого не уповноважували вчиняти такі дії. Поряд із цим [PERSON] не зверталась в КП ВОБТІ із заявою про видачу їй витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно для застави в банк, не 11.07.2007 року із начальником КП «ВОБЛ» Дмитруком О.В., термінове замовлення №Л-10686 від 11.07.2007 року із [PERSON] та нікого нотаріально посвідченим Дорученням не уповноважувала вчиняти такі дії, а також не надавала техніку КП «ВОБТІ» Ного [PERSON] доступу для огляду квартири 12.07.2007 року, що за адресою [ADDRESS] , оскільки з липня 2006 року там не проживала, а також це замовляла оцінку квартири в ТзОВ «Атлант» в оцінювачів [PERSON] та [PERSON] для застави та купівлі-продажу. та не надавала доступу оцінювачам для огляду квартири та наявні у звіті про оцінку "фотознімки сім`ї [PERSON] не належать. Поряд із цим [PERSON] в КП ВОБТІ ніколи не звертався з приводу оформлення права власності на квартиру, що за адресою [ADDRESS] та нікого не уповноважував вчиняти такі дії, а також не передавав витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно№ 17682360 від 11.02.2008 року на ім`я [PERSON] , а також не підписував із начальником КП ВОБТІ [PERSON] № Л-227 від 10.02.2008 року, не підписував замовлення № Л-227 від 10.02.2008 року із працівником КП ВОБТІ Середою, та не отримував витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17682360 від 11.02.2008 року за підписом [PERSON] та реєстратора Мельничука. Надалі [PERSON] продовжуючи свої злочинні дії, який неодноразово звертався в ПАТ «Райффазен банк Аваль» до начальника базового відділення Баховського та [PERSON] , та приховував і шо усього є цивільна дружина [PERSON] та дочка, яка проживала адресою: [ADDRESS] , так 19.12.2010 року [PERSON] продає саме своїй цивільній дружині ПП «Волиньрибгосп» згідно з договором купівлі-продажу. При цьому Згідно п.4 договору продавець, тобто [PERSON] гарантує, що на день продажу підприємства немає необлікованого майна, кредиторської та дебіторської заборгованості, немає невиконаних зобов`язань перед бюджетом та державними цільовими фондами. Того ж дня [PERSON] надає довіреність [PERSON] на сьогодні, являється захисником підозрюваного [PERSON] про представлення її інтересів в державних установах, в тому числі що стосуються реєстрації належних корпоративних прав на ПП «Волиньрибгосп». Поряд із цим [PERSON] у змові із працівниками ВАТ «Волиньрибгосп» сплачували частково суму кредиту по кредитному договору який був формально оформлений на ім`я [PERSON] , а саме з серпня 2007 року по 29.10.2009 року було сплачено 4781,69 доларів США по тілу кредиту, та 12718,88 доларів США відсотків за кредит, хоча [PERSON] нікого не уповноважував вчиняти такі дії. При цьому вищевказані особи вчиняли такі дії, з метою приховування перед [PERSON] відомостей про нотаріальне посвідчення договору іпотеки та кредитного договору від 17.07.2007 року, згоди на яку вона не надавала задля пропущення строку давності оскарження таких правочинів в суд, а саме трьох років. Поряд із цим як працівниками ПАТ «Райффазен банк Аваль», так і акціонерам ВАТ «Волиньрибгосп» було відомо, що [PERSON] не зможе погашати оформлений на нього кредит, оскільки його заробітна плата згідно штатного розпису становила орієнтовно від 1110 до 1300 гривень, а тому при оформленні кредитного договору на [PERSON] було подано довідку ВАТ «Волиньрибгосп» № 563 від 13.07.2007 року, яка видана головним бухгалтером ВАТ «Волиньрибгосп» [PERSON] головою правління - генеральним директором ВАТ Волиньрибгосп [PERSON] (Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14.10.2014 року по справі № 161/16285/14-к, [PERSON] та [PERSON] було визнано винними у скоєнні службового підроблення довідки про доходи головного рибовода ВАТ "Волиньрибгосп [PERSON] , а кримінальне провадження відносно них закрите у зв`язку із звільненням їх від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 366 ч.1 КК України на підставі ч.І п.2 ст.49 КК України). Надалі [PERSON] з метою підтвердження кредитоспроможності [PERSON] та своєї кредитоспроможності, було надано в банк довідку про доходи [PERSON] із внесенням в неї завідомо неправдивих відомостей за четвертий квартал 2008 року та перший квартал 2009 року, у якій вказано, що загальні доходи [PERSON] за шість місяців становить - 37500 гривень, а місячний дохід 6250 гривень, що не відповідають дійсності та за шо вироком Апеляційного суду Волинської області від 14.06.2017 року, [PERSON] по вищевказаному факту визнано винним, та на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності, при цьому ідентичну довідку подав у банк по своєму кредитному договору про свої доходи з жовтня 2008 року по березень 2009 року із внесенням в неї завідомо неправдивих відомостей, а саме що його заробітна плата на посаді генерального директора ВАТ «Волиньрибгосп» за шість місяців становила 91800 гривень, а місячна заробітна плата становила 15300 гривень. При цьому реальна заробітна плата як [PERSON] та [PERSON] згідно з штатним розпису становила не більше як 1500 гривень на місяць. Відповідно до Постанови Правління національного Банку України №279 від 06.07.2000, банк зобов`язаний дотримуватися основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів. Всупереч постановам правління банку, та посадових інструкцій, 10.06.2009 року кредитним комітетом ПАТ «Райффайзен банк Аваль», в особі, [PERSON] [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] було прийняте рішення про проведення реструктуризації за кредитним договором №014/1101/74/36901 від 17.07.2007 року [PERSON] за програмою «Житло в кредит на вторинному ринку» застосувавши кредитні канікули згідно' додаткової угоди №1 від 14.07.2009 року до кредитного договору №014/1101/74/36901 від 17.07.2007 року на період з 15.07.2009 року до 15.07.2010 року. При цьому борг [PERSON] згідно з вищевказаним протоколу засідання кредитного комітету становив 47266,77 доларів США. Поряд із цим, 10.06.2009 року кредитним комітетом ПАТ «Райффайзен банк Аваль», в особі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , було прийняте рішення про проведення реструктуризації за кредитним договором №014/1101/74/36902 від 17.07.2007 року оформленого на ім`я [PERSON] за програмою «Житло в кредит на вторинному ринку» застосувавши кредитні канікули згідно з додатковою угоди №1 від 24.06.2009 року до кредитного договору №014/1101/74/36902 від 17.07.2007 року на період з 24.06.2009 року до 23.06.2010 року. При цьому борг [PERSON] згідно з вищевказаним протоколу засідання кредитного комітету становив 49093,23 доларів США. При цьому для підписання [PERSON] вищевказаної заяви щодо кредитних канікул та додаткової угоди, останнього шляхом обману було відвезено у приміщення банку [PERSON] .. При цьому працівниками банку не дивлячись на те, що довідки про доходи Федька Шив [PERSON] були фіктивними, кредитним комітетом 10,06,2009 року було погоджено кредитні канікули як [PERSON] , так і [PERSON] в один день. Зазначене вище підтверджується почеркознавчими експертизами 640, 410, 515. Не дивлячись на вищевказане, тобто що рішення про надання кредитних канікул по договору [PERSON] було прийняте 10.06.2009 року, 19.06.2009 року за вихідним номером ПАТ «Райффайзен банк Аваль» №3103 по кредитному договору на ім`я [PERSON] до Луцького міськрайонного суду (надійшла на адресу суду 22.06.2009 року за вхідним номером 27741) було подано за підписом заступника директора банку Чирко В.В. позовну заяву про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції 411 104,33 гривні заборгованості, що виникла по кредитному договору №014/1101/74/36902 від 17.07.2007 року, що еквівалентно станом на 19.06.2009 року 53950 доларів США. При цьому по кредитному договору [PERSON] позовної заяви до суду подано не було. Надалі не зважаючи на те. що у [PERSON] та [PERSON] заробітна плата станом на вересень 2009 року не перевищувала 1500 гривень, 29.09.2009 року [PERSON] будучи на посаді генерального директора ВАТ «Волиньрибгосп» сплачує грошові кошти по своєму кредитному договорі, а також по кредитному договору, який оформлений на ім`я [PERSON] у сумі по 6000 гривень, що підтверджується копією квитанції №ВАZ, виданої на ім`я [PERSON] та відповідної квитанції на ім`я [PERSON] яку надалі [PERSON] надав [PERSON] повідомивши, що кредит [PERSON] погашається. Тоді, не зважаючи на те, що по кредитному договору [PERSON] продовжуються сплачуватись коштами на ім`я [PERSON] заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.10.2009 року по справі №2-5491/09 в складі головуючої - судді Пушкарчук В.П., при секретарі - Пушкарчук В.П.. за участю представника банку Онищука С.В.. без участі відповідача в особі [PERSON] було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] в користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції, заборгованість за кредитним договором №014/1101/74/36902 від 17.07.2007 року в розмірі 411104,3 3 гривень, з них заборгованість за кредитом - 49093.23 долари СІНА, заборгованість за відсотками - 2379.30 доларів СІ ІІА, пеня 2478.17 доларів США, а всього заборгованість складає 53950 доларів США. Не дивлячись на те, що [PERSON] не писав заяви на перегляд заочного рішення від 13.10.2009 року про стягнення з нього боргу у сумі 411 104,33 гривні, в користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та нікого не уповноважував це робити, до Луцького міськрайонного суду 25.11.2009 року було подано заяву, на якій наявний номер телефону юриста ТзОВ «ЗБК» Киши З.І., про перегляд заочного рішення, в якій містяться недостовірні відомості про те. що [PERSON] не з`явився в суд 13.10.2009 року у зв`язку із тим що перебував у м. Харків по робочих питаннях, хоча насправді [PERSON] в Харків не їздив та на той час перебував на своєму робочому місці в с. Несвіч Луцького району. Продовжуючи злочинні дії відносно [PERSON] , [PERSON] (акціонер ВАТ «Волиньрибгосп»), було запропоновано [PERSON] надати доручення юристам ТзОВ «ЗБК», а саме [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] на представлення інтересів [PERSON] в судах; оскільки [PERSON] прийшов лист із банку про наявність у нього заборгованості по кредитному договору, який він фактично не оформляв, про що останній повідомив [PERSON] . Надалі за вказівками [PERSON] . [PERSON] надав доручення юристам ТзОВ «ЗБК» Запорожець І.А., [PERSON] , Книш 3.І. для представництва інтересів [PERSON] в державних установах та судах. Після чого [PERSON] за попередньою змовою із [PERSON] надав в суд завідомо фіктивне відрядження в Харків на ім`я [PERSON] , в момент розгляду справи в суді про стягнення з [PERSON] боргу у в користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль», з метою неприбуття [PERSON] в судове засідання. При цьому на відрядженні, яке оформлене від ВАТ Волиньрибгосп», де працює дружина юриста ТзОВ ЗБУ [PERSON] як на посвідченні про відрядження повинні були бути печатки ВАТ «Волиньрибгосп», а також підприємства» міста Харкова куди ніби то їздив [PERSON] . Поряд із цим [PERSON] будучи на посаді генерального директора ВАТ Волиньрибгосп» зловживаючи своїм службовим становищем, на запит судді [PERSON] не надав наказ про відрядження [PERSON] в м. Харків, оскільки насправді він туди не їздив. Надалі 04.02.2010 року не дивлячись на те, що [PERSON] надані банківські канікули по кредитному договору від 17.07.2007 року, працівниками ПАТ «Райффайзен банк Аваль» не відкликано заяву про стягнення і [PERSON] боргу, відбулось судове засідання за участю представника банку [PERSON] , та представника [PERSON] , Книш 3.1., при цьому остання у змові із [PERSON] та працівниками банку, надала в суд завідомо підроблений документ, за підписом генерального директора ВАГ «Волиньрибгосп» [PERSON] посвідчення про відрядження, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи. При цьому [PERSON] вищевказаного посвідчення про відрядження [PERSON] не надавав, так як нікуди не їздив, та [PERSON] йому доручення про відрядження у Харків не надавав Крім цього Книш 3.1. не повідомила [PERSON] та його дружину [PERSON] (співвласницю квартири за адресою [ADDRESS] ). яка представляла інтереси [PERSON] на той час. про подальше слухання справи в суді. Того ж дня, 04.02.2010 року ухвалою Луцького міськрайонного суду по справі №2- 5491/09 від 04.02.2010 року було прийняте рішення про скасування рішення Луцького міськрайонного суду від 13.10.2009 року про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 411 104,33 гривні, в користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та прийняте рішення про призначення нового розгляду на 15.03.2010 року, яке надалі було перенесене у зв`язку із неприбуттям [PERSON] в судове засідання», бо [PERSON] в засідання не з`являлась та останнього не повідомляла, а також [PERSON] не отримував із суду повідомлення про розгляд справи в суді. Надалі, 22.04.2010 року суддя Пушкарук В П., за присутності представника банку - [PERSON] винесла повторне заочне рішення про стягнення боргу з [PERSON] в користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за відсутності [PERSON] та юристів «ЗБК» яким останній надавав право представляти його інтереси, а саме [PERSON] . При цьому 26.04.2010 року з доручення Книш 3.1 було отримано вищевказане рішення суду, яке у змові із [PERSON] та працівниками банку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» не було його оскаржено в апеляційному порядку та не повідомлено [PERSON] , та [PERSON] про таке рішення. Надалі 22.04.2010 року Луцьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 411 104,33 гривні, в користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль», при цьому в даний лист було внесено недостовірні відомості про те, що місце роботи [PERSON] невідоме, тоді як, в заяві на перегляд заочного рішення від 25.11.2009 року та в посвідченні про відрядження, яке надалі суд Книш 3 .1. було вказано що він працює у ВАТ «Волиньрибгосп». Продовжуючи свої злочинні дії працівниками ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за попередньою змовою із начальником першого відділу ВДВС Луцького МУЮ Арсенюк А.М.. та начальником КП «ВОБТІ» Дмитруком О.В., було видано витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.12.2010 року для відчуження квартири, ринкова вартість якої згідно з висновком про вартість Волинської торгово-промислової палати станом на 12.10.2010 року становила 274849 гривень, хоча насправді [PERSON] 11.02.2008 року не проводив державну реєстрацію квартири, що за адресою [ADDRESS] та не надавав витяг із реєстру прав власності в банк. При цьому працівниками державної виконавчої служби умисно не було скеровано лист за місцем роботи [PERSON] , а саме у ВАТ «Волиньрибгосп», з метою стягнення боргу за рахунок заробітної плати останнього, хоча [PERSON] фактично працював на вказаному товаристві до 31.01.2013 року. Крім цього згідно з актом-додатком від 07.12.2010 року працівником КП «ВОБТІ» [PERSON] було внесено дані про огляд квартири з метою видачі вищевказаного витягу для відчуження, хоча насправді [PERSON] , як власник не надавав для огляду квартиру у вищезазначений день, та не підписував акт-додаток, що підтверджується почеркознавчою експертизою, а працівником [PERSON] квартира не оглядалась, хоча в квартирі були зміни щодо ремонту, а саме був проведений євроремонт за рахунок коштів сім`ї [PERSON] . Також [PERSON] та [PERSON] було складено ескіз про проведення огляду квартири, хоча фактично квартири не углядалась, а [PERSON] не підписував вказаного ескізу та акту-додатку. Згідно з листом Першого ВДВС Луцького МУЮ №00766/8 від 05.11.2010 року також було встановлено, що вищевказана квартира не обстежувалась, про що наявний рукописний напис на даному листі. Поряд із цим працівником КП «ВОБТІ» [PERSON] в акт-додаток від 07.12.2010 року були внесені дані щодо експертної оцінки Волинської торгово-промислової палати станом на 12.10.2010 року, згідно із якою ціна квартири становила 274849 гривень (що на 34356 доларів США менша від вартості предмета іпотеки, бо згідно з вказаним договору ціна була 69239 доларів США), тоді як вказаний висновок був складений 01.10.2010 року, а постанову про призначення експерта - експерт Волинської торгово-промислової палати Кльоц М.О. отримав лише 06.10.2010 року, шо свідчить про його фіктивність. Крім цього у висновку експерта [PERSON] відсутні дати у виготовлення фотознімків, які долучені до звіту, а самі фотокартки являються ідентичними тим, які робив у 2008 році [PERSON] , що свідчить про той факт, що експертом не оглядалась вищезгадана квартира. При цьому згідно п. 5.5.3 договору іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки у випадку продажу його на прилюдних торгах, не може бути нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки. Продовжуючи свої злочинні дії працівники банку, а саме [PERSON] та [PERSON] виготовили листи №4180, 4181,4182 від 12.12.2011 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що у зв`язку із несплатою боргу по кредитному договору [PERSON] планується звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири, шо за адресою [ADDRESS] . При цьому достовірно знаючи, що [PERSON] , не надавала згоди на іпотеку та кредит, з метою не отримання вказаних листів сім`єю [PERSON] , налають вищезгадані листи юристам «ЗБК», які представляли інтереси [PERSON] . При цьому [PERSON] та [PERSON] не уповноважував дорученням на представлення своїх інтересів юристів ТзОВ «ЗБК» та отримувати будь-які листи. Надалі, згідно із протоколом №0311155/4 від 28.10.2011 року затвердженого директором філії 03 ПП «Нива-В.Ш.» Видринською 0.10. квартира за адресою [ADDRESS] була виставлена на проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки), за результатами яких переможцем став єдиний покупець [PERSON] - директор ТзОВ «ЗБК», та акціонер ВАТ «Волиньрибгосп». При цьому згідно з даними протоколу фізичний знос квартири вказаний - 10%, не дивлячись на те, що договір іпотеки становив 349656 гривень (69239 доларів США), квартира була продана за 2^8877 гривень (орієнтовно 29859 доларів США). Хоча [PERSON] достовірно знаючи, шо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , жодного іншого житла не мають, а також шо згідно з умовами контракту від 19.07.2005 року (який був продовжений до 31.12.2012 року) [PERSON] не було сплачено заробітної плати за рахунок 10% від реалізації рибопосадкового матеріалу ВАТ «Волиньрибгосп», згідно з умовами контракту, а також за рахунок заборгованості по зарплаті згідно з штатним розпису, умисно не сплатив вищевказаної суми на прилюдних торгах, хоча [PERSON] уже була зароблена значно більша сума. 30.01.2012 року працівниками банку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» було подано в суд позовну заяву за №179а про виселення [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] із вищевказаної квартири, яка подана заступником директора банку Куці. В.І. та Якоцюк А.А. Після цього, не дивлячись на те, що справа за вищевказаною заявою перебувала на розгляді в суді. 15.03.2012 року квартира була продана на прилюдних торгах одному покупцю за ціною 207822,99 гривні [PERSON] , а 14.05.2012 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» по справі №0308/2541/2012 подав заяву до Луцького міськрайонного суду про залишення вищевказаної заяви без розгляду. Поряд із цим 15.03.2012 року квартира була продана на прилюдних торгах із порушеннями, оскільки термін дії оцінки квартири експерта Волинської торговопромислової палати Кльоц М.О. по звіту №0-126 від 31.05.2012 року уже сплив, так як з моменту оцінки пройшло більше шести місяців. Надалі працівниками банку за попередньою змовою із працівниками КП «ВОБТІ» 02.04.2012 року на підставі договору №Л8916 від 29.03.2012 року за підписом начальника КП «ВОБТІ» [PERSON] було розроблено акт-додаток про проведення огляду квартири, шо за адресою [ADDRESS] , годі як вказаний огляд насправді не проводився, оскільки на гой час у вказані квартирі проживали [PERSON] , [PERSON] та неповнолітній [PERSON] . Поряд із цим в даному акті вказано, шо квартира без змін та її ціна становить 70283 гривень, хоча згідно акту від 12.07.2007 року для застави за підписом працівника КП «ВОБТІ» [PERSON] вартість квартири становила 349656 гривень, тобто 69239 доларів США, хоча фактично квартира, яка була реалізована з прилюдних торгів 15.03.2012 року була продана за заниженою ціною із євроремонтом, який був проведений за рахунок сім`ї [PERSON] , та фотознімки які робив у 2008 році HeyicpgiKo.A.L шо були долучені до звіту про оцінку «ТзОВ Атлант» від 10.07.2007 року та висновку експерта [PERSON] №0-206 від 01.12.2010 року. Не дивлячись на те, що то [PERSON] працював у ВАТ «Волиньрибгосп» як і [PERSON] , та до 2010 року як підприємець не отримував жодних 21.03.2012 року згідно з кредитним договором №014/1101/74/36901 від 17.07.2007 року по ім`я [PERSON] , заборгованість по тілу кредиту - відсутня, заборгованість за відсотками становить 15052,20 доларів США. пеня становить 28769.50 доларів США, залишок за кредитом - 29667,15 долара США. чим банку було завдано майнової шкоди, працівникам ПАТ »Райффайзен банк Аваль» не вчинено будь-яких дій щодо стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором та не арештовані його рахунки та майно. Крім того, згідно п.5.5 Положення про споживче кредитування, затвердженого постановою правління АППБ №П-29/34 від 12.07.1999 року, після повного погашення заборгованості за кредитом і відсотками та закінчення роботи з позичальником, кредитна справа на підставі проведеного опису, здається в архів банку. Термін зберігання кредитної справи в архіві 5 років після погашення кредиту. Всупереч вищевказаному положенню начальником Базового відділення [PERSON] було знищено оригінали фіктивної довідки про доходи на ім`я [PERSON] , та таким чином звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності за ст. 222 КК України. Таким чином, у зв`язку із протиправними діями працівників ПАТ «Райффайзен банк Аваль», ВАТ «Волиньрибгосп», ТзОВ «Атлант». КП «ВОБТІ», [PERSON] , приватного нотаріуса Ващук В.Ф.. [PERSON] на [PERSON] згідно з витягом з реєстру боржників 114/25t від 10.10.2016 року було покладено обов`язок по сплаті кредиту, процентів по кредиту, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафу), в користь ТзОВ «Фінансова компанія Профіт капітал» у сумі 135 920.84 доларів.США. з них за основною сумою боргу по кредиту - 28 743.72 доларів США, за відсотками 33 365.72 доларів США, пеня - 73 812,08 доларів США, якого він не оформляв, позбавлено пенсіонера [PERSON] та [PERSON] реєстрації та права на майно, а саме квартири, що за адресою [ADDRESS] , та не виплачено заробітної плати згідно з умовами контракту у сумі - 676 317, 65 гривень також заробітної плати [PERSON] у сумі 89771,85 гривні (згідно з листом Луцького районного відділу ДВС №15948 від 07. П.2617 року), а також банком привласнено кошти, коштом яких був зроблений євроремонт. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ СТЯГНЕННЯ МАТЕРІАЛЬНОЇ ТА МОРАЛЬНОЇ ШКОДИ Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав і інтересів належить відшкодування шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно з ч 1. ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, мас право пред`явити цивільний позов до фізичної чи юридичної особи; яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Так, завдана [PERSON] матеріальна шкода складається з: 53 800,00 доларів США - кредитні кошти, які не були видані [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , а буди видані [PERSON] , та [PERSON] , згідно п.4.1 кредитного договору №014/1101/74/36902 на позичковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується відсутністю квитанції про сплату комісії в сумі 4454,10 грн та розпорядженням за підписом [PERSON] та [PERSON] про видачу коштів; 69 239,00 доларів США - вартість квартири за адресою [ADDRESS] . що підтверджується звітом ТОВ «АТЛАНТ» від 10.07.2007 року. 30 000,00 доларів США - вартість євроремонту, який був зроблений за кошти Позивача та [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] ; 200 000,00 грн. вартість оренди житла, яке вони були зобов`язані орендувати для того, щоб забезпечити належні умови проживання неповнолітньому сину [PERSON] та їм як пенсіонерам, оскільки 15.03.2012 року квартира на [ADDRESS] була продана з прилюдних торгів без рішення суду; 14.05.2012 року Райффайзен банк АВАЛЬ написав заяву про залишення без розгляду позов про виселення неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; 22.05.2012 року [PERSON] також подала позов в суд про виселення [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] .. Після чого 24.08.2012 року на День незалежності України, без рішення сулу самовільно демонтувала двері та зайняла квартиру на [ADDRESS] . Також з квартири були викрадені особисті речі га інші матеріальні цінності на суму 150 000.00 грн.; Крім того [PERSON] 18.05.2012 року, завідомо знаючи, що в квартирі проживає дитина інвалід дитинства та неповнолітній [PERSON] відключила електропостачання, внаслідок чого було зіпсовано 50 кг. продуктів харчування та ліки для дитини-інваліда, які обов`язково мали зберігатись в холодильнику. Також у зв`язку з цим у [PERSON] не було належних можливостей для завершення процесу навчання в школі №15 в м. Луцьк. 09.10.2012 року [PERSON] залишила без розгляду позов про виселення та відшкодування з [PERSON] 30 000,00 грн. матеріальної шкоди на свою користь. Також з вини [PERSON] ВАГ «Волиньрибгосп» не сплатив заробітну плату за період з 2005 до 2013 року, оскільки згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 13.07.2018 року в кримінальному провадженні №12018030000000205 за ч.4 ст.190 КК України саме [PERSON] заволодів коштами в розмірі 53 800,00 доларів США. який був акціонером ВАТ «Волиньрибгосп» разом з [PERSON] [PERSON] га [PERSON] 135,920,84 доларів США (3 669 862,68 станом на 27.03.2019) - сума заборгованості [PERSON] за незаконно оформленим кредитним договором за участю [PERSON] , який оформлений до 2027 року, без поручителя та згоди другого з подружжя, і не врахування віку [PERSON] який через 3 роки мав виходити на пенсію. 1 000 000 грн, заробітна плата [PERSON] за 2005 до 2013 року, яка не була виплачена, наказами та рішеннями суду. В тому числі 81 564,41 грн. - заробітна плата [PERSON] за 2006 до 2008 рік (справа №161/6300/17). 5 000.00 грн. - матеріальні витрати на копіювання документів, то підтверджується квитанціями. Разом з тим [PERSON] не повернув 420 000.00 грн. бюджетних коштів в 2009 році, шо підтверджується листом від 12 11.2009 року. Також для встановлення всіх обставин для доведення неправомірності дій працівників «Райфайзен банк Аваль» було проведено понад 30 різних експертиз. А також [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] використали не за цільовим призначенням 2000000,00 доларів США, які 27.04.2007 року були взяті в кредит в банку «Кредитпромбанк», на даний час не повернуті, тому все майно взяте в іпотеку і [PERSON] не має можливості стягнути заборговані йому кошти. Згідно з листом від 06.06.2018 року [PERSON] не можуть виплатити 547 522,45 грн, по яких виконавчі листи знаходяться на виконанні, у зв`язку з тим. шо все майно передане в борг «Дельта банку». Відповідно до листа від 25.10.2012 року №2637 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які надавали фіктивні довідки в банк «Аваль» на ім`я [PERSON] без відома та доручення останнього погашали кредит коштами ВАТ "Волиньрибгосп" в сумі 17 000,00 дол США, без жодного документа їх походження. Також [PERSON] не сплатив 51 800,00 дол США банку «АВАЛЬ» пеню та відсотки, чим завдав банку матеріальну шкоду на цю суму. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа мас право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3 Постанови пленуму Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди). При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, верховний Суд України в п.) Постанови № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди с важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, відповідно до закону, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. В пункті 9 Постанови № 4 Верховний Суд України звертає увагу судів на те. що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд мас виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Моральна шкода полягає також в тому, що через незаконно оформлений кредитний договір на [PERSON] , його сім`я з 2012 року постійно перебуває в стресі через незаконні вимоги про повернення коштів, фактична відсутність житла, необхідність пошуку постійно дешевшого житла через неможливість забезпечити (придбати) собі нерухомість. Також через ці події [PERSON] , втратив місце реєстрації, тому він не може користуватися всіма соціальними можливостями (пільги, субсидії, участь у виборах). А у зв`язку з фактичною відсутністю житла [PERSON] не мав можливості продовжити навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, що негативно вплинуло на його емоційний стан та здоров`я. При тому, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 року було скасовано зняття останнього з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] від 27.04.2012 року, хоча фактично [PERSON] не може проживати в квартирі, так як сім`я [PERSON] самовільно вселились в квартиру, яка є його фактичним місцем проживання. Разом з сім`єю [PERSON] він проживати не може, бо вони не є членами їх сім`ї. Крім цього на даний час залишається арештованою пенсія [PERSON] як боржника, тому [PERSON] змушена витрачати свою пенсію та постійно позичати кошти в дітей від першого шлюбу на утримання (харчування, оренда). Через це [PERSON] почуває себе в пригніченому та депресивному стані. А також кожен день починаючи з 2012 року він змушений брати участь у різних слідчих діях. Осягнути в повній мірі рівень наших моральних страждань, пов`язаних з протиправними шахрайськими діями винних осіб, а тим більше оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, враховуючи все вищезазначене, заподіяну моральну шкоду [PERSON] оцінює у розмірі 100 000, 00 грн. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд: 1) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 53800,00 доларів США виданого, але не отриманого кредиту; 299,09 доларів США кредитних коштів, сплачені в рахунок заробітної плати [PERSON] за кредит без його відома з 23.04.2009 по 29.10.2009 роки; 3 692,93 долара США, сплачені як відсотки в рахунок заробітної плати [PERSON] з 23.04.2009 по 29.10.2009 роки; 4075,35 грн. комісії за видачу кредиту, сплаченої в рахунок заробітної плати [PERSON] за кредит без його відома з 23.04.2009 по 29.10.2009 роки; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду 100 000 грн. 3) вирішити питання про судові витрати. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в тому числі маючи зареєстрований кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», не подав письмового відзиву на позов. 1.3. Позиція третьої особи. Третя особа [PERSON] письмових пояснень на позов не надала. 1.4. Позиція учасників справи у судовому засіданні. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. ІІ. Мотивувальна частина. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 2.1.1. Обставини, встановлені рішеннями судів у цивільних справах, які набрали законної сили. Судом за даними Єдиного державного реєстру судових рішень та автоматизованої системи документообігу Луцького міськрайонного суду Волинської області встановлені наступні обставини. Повторим заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ід.н. [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , в користь Відкритого акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Волинської обласної дирекції, заборгованість за кредитним договором № 014/1101/74/36902 від 17.07.2007 року в в розмірі 411104,33 грн., з них заборгованість за кредитом 49093,23 долари США, заборгованість за відсотками 2379,30 доларів США, пеня 2478,17 доларів США, а всього заборгованість відповідача складає 53950,70 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 19.06.2009 року становить 411104,33 гривні (чотириста одинадцять тисяч сто чотири гривні тридцять три копійки), а також додаткові витрати на конвертацію валюти для погашення заборгованості відповідача в розмірі 822,21 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/9282130). Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 21 січня 2013 року у цивільній справі №0308/12227/12, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль, відділ опіки та піклування служби у справах дітей Луцької міської ради, третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки, який укладений 17 липня 2007 року між Волинською обласною дирекцією Відкритого акціонерного товариства (ПАТ) Райффайзен Банк Авальта [PERSON] . Підставою для відмови у задоволенні позову став факт пропуску позивачем позовної давності (https://reyestr.court.gov.ua/Review/28985791). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2013 року у цивільній справі №0308/12325/12, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 18 січня 2013 року, в позові [PERSON] до першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, приватного підприємства Нива-В.Ш., третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання недійсним правочину протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна відмовити. Підставою для відмови у задоволенні цього позову став факт незалучення до участі належного відповідача (https://reyestr.court.gov.ua/Review/28762282). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2013 року у цивільній справі №161/6950/13, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 05 серпня 2013 року, в задоволенні позову [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Луцької міської ради, до Першого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції, Приватного підприємства Нива В.Ш., [PERSON] про визнання недійсним правочину -- протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна відмовлено. Підставою для відмови у задоволенні цього позову став факт встановлення судом правомірності проведених прилюдних торгів (https://reyestr.court.gov.ua/Review/32881492). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2016 року у цивільній справі №161/16870/15-ц, яке залишене без змін постановою Волинського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, визнано [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Рішенням Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 18\~січня 2017\~року у\~цивільній справі\~№ 161/4674/16-ц, у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», треті особи без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ващук Віра Федорівна, орган опіки та піклування Луцької міської ради Волинської області про визнання недійсним договору іпотеки від 17 липня 2007 року реєстраційний номер № 55/2662 укладений між [PERSON] та ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ващук Віра Федорівна, - відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/64204114). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2024 року у цивільній справі №161/4659/24 в задоволенні позову адвоката Носкова Олександра Миколайовича в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Віра Федорівна, про визнання договору частково недійсним відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123504612). У вищенаведених рішеннях судів встановлені наступні обставини. [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 лютого 1996 року і по даний час. 17 липня 2007 року між АППБ Аваль та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1101/74/36902, за умовами якого, АППБ Аваль відкрив відповідачу не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 53 800,00 доларів США строком на 240 місяців до 16 липня 2027 року із сплатою 13% (відсотків) річних. 17 липня 2007 року [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] . 17 липня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук В.Ф., реєстровий № 2661, предметом якого є вищевказана квартира. За вказаним кредитним договором [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 53800,00 доларів США, згідно заяви на видачу готівки № К12/3 від 17.07.2007 року. Відповідно до п. 1.3. Договору погашення кредиту повинно здійснюватися Позичальником щомісячно згідно графіка погашення заборгованості. Але позичальником систематично порушувався графік погашення кредиту стосовно сум та строків погашення. Зі сторони позичальника порушено строки погашення кредиту (п. 1.8. договору), що є невиконанням умов договору зі сторони позичальника. При таких обставинах, згідно п. 6.5. договору установа банку має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та неустойки. Згідно п. 10.1. Договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 19.06.2009 року за Відповідачем рахувалася заборгованість за кредитом 49093,23 долари США, заборгованість за відсотками 2379,30 доларів США, пеня 2478,17 доларів США, а всього заборгованість відповідача складає 53950,70 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 19.06.2009 року становить 411104,33 гривні. Повторним заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року стягнуто з [PERSON] в користь Відкритого акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Волинської обласної дирекції, заборгованість за кредитним договором № 014/1101/74/36902 від 17.07.2007 року в в розмірі 411104,33 грн., з них заборгованість за кредитом 49093,23 долари США, заборгованість за відсотками 2379,30 доларів США, пеня 2478,17 доларів США, а всього заборгованість відповідача складає 53950,70 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 19.06.2009 року становить 411104,33 гривні, а також додаткові витрати на конвертацію валюти для погашення заборгованості відповідача в розмірі 822,21 грн. Це рішення суду набрало законної сили. До виконавчої служби надійшов та був прийнятий до примусового виконання виконавчий лист № 2-2320, виданий 14 липня 2010 року Луцьким міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту у сумі 411104 грн. 33 коп. та судових витрат у розмірі 1950 грн. 27 травня 2011 року державним виконавцем було описано та арештовано нерухоме майно боржника: квартиру [ADDRESS] , яке було предметом іпотеки, відповідно до договору про іпотеку від 17 липня 2007 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателя) та [PERSON] (іпотекодавця) у забезпечення виконання умов кредитного договору. 10 червня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , з метою визначення вартості оцінки вищевказаного арештованого нерухомого майна. Повідомлення про оцінку вказаного арештованого майна, де зазначено ринкову вартість об`єкта оцінки у розмірі 238877 грн. було направлено боржнику та отримано ним особисто. Проведена оцінка ніким оскаржена не була. У зв`язку із тим, що іпотечне майно не було реалізоване на перших торгах 12.12.2011 року, згідно акту переоцінки, складеного державним виконавцем вартість вказаного майна була визначена у розмірі 214989 грн 30 коп., після другої переоцінки у розмірі 207822 грн. 99 коп. Боржник [PERSON] повідомлявся про проведення прилюдних торгів 15.03.2012 року із зазначенням стартової вартості 207822 грн. 99 коп. нерухомого майна. Згідно протоколу № 0311155/1 від 15 березня 2012 року прилюдні торги ПП «Нива- В.Ш.» були проведені за участю одного учасника [PERSON] , яка і стала переможцем вказаних торгів. За правилами ч.4 ст.82 ЦПК України, всі вищенаведені обставини були встановлені рішеннями судів у цивільних справах, в яких брав участь [PERSON] , а отже вони повторному доказуванню не підлягають. 2.1.2. Обставини, встановлені судовими рішеннями у кримінальних провадженнях. Ухвалою Ківерцівського\~районного суду\~Волинської області\~від 06\~серпня 2019\~року № 161/10537/18, кримінальне провадження № 12018030000000216 від 25.06.2018 року відносно [PERSON] закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України. Цією ухвалою встановлено, що [PERSON] , 17.07.2007 року оформив із Волинською обласною дирекцією ВАТ «Райффайзен банк Аваль» кредитний договір №014/1101/74/36901 на суму 51800 доларів США. В подальшому в період часу з 14.05.2009 року по 10.06.2009 року [PERSON] , перебуваючи у будівлі Волинської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен банк Аваль», що знаходилась за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 52, Волинської області, з метою підтвердження своєї кредиторської платоспроможності за кредитним договором №014/1101/74/36901 від 17.07.2007 року, достовірно володіючи інформацією про свою заробітну плату, подав банківським працівникам довідку про доходи, форма якої затверджена Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2004 року, за №192, генерального директора голови правління товариства на своє ім`я, в якій зазначались завідомо неправдиві відомості про розмір заробітної плати, а саме, що останньому нараховано заробітну плату: в жовтні 2008 року 15300 грн., в листопада 2008 року 15300 грн., в грудні 2008 року 15300 грн., в січні 2009 року 15300 грн., в лютому 2009 року 15300 грн. та березні 2009 року 15300 грн. Всього загальна сума становила 91800 грн., що не відповідало дійсності, оскільки загальна сума його заробітної плати, згідно інформації головного управління ДФС у Волинській області, за вищевказаний період часу становила 9072,90 грн. Таким чином, [PERSON] своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/83460272). Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12016030000000034 від 2 березня 2016 року, про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, щодо епізоду знаходиться на розгляді по суті Маневицького районного суду Волинської області (справа № 161/3686/16-к). За змістом постанови Верховного Суду від 05 червня 2018 року, яка винесена у цій справі, [PERSON] обвинувачується у тому, що наприкінці березня 2009 року на [ADDRESS] у будівлі ВАТ «Волиньрибгосп» як голова правління генеральний директор цього товариства посвідчив довідку про доходи головного рибовода [PERSON] , до якої за допомогою комп`ютерної техніки було внесено завідомо неправдиві відомості про завищений розмір заробітної плати останнього, а саме:\~замість 8803,88 грн зазначено 37 500 грн. При цьому [PERSON] , усвідомлюючи і достовірно знаючи, що до вказаного документа внесено такі відомості, підписав його і завірив печаткою\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ВАТ «Волиньрибгосп», надавши документу статусу офіційного. У подальшому вказаний документ було подано до Волинської дирекції \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підтвердження кредиторської платоспроможності [PERSON] за кредитним договором. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/74551529). Наразі остаточне судове рішення у кримінальному провадженні №12016030000000034 не ухвалене. За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року є обовязковими для суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 2.2. Позиція суду. Спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а тому врегульовані главою 82 ЦК України. За частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З аналізу вищенаведених положень матеріального закону, у системному зв`язку із положенням цивільного процесу слідує, що обов`язковою умовою для відшкодування матеріально шкоди, яка завдана фізичною особою, є наявність чотирьох обов`язкових елементів цивільного правопорушення (делікту), а саме протиправність діяння, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діянням та шкодою, а також вини завдавача шкоди. При цьому тягар доказування наявності трьох перших елементів цивільного правопорушення покладається на потерпілу особу, а тягар доказування відсутності своєї вини на завдавача шкоди. Проте у розглядуваному випадку позивач не довела суду наявність трьох основних елементів цивільного правопорушення (делікту) з боку відповідача, а саме наявність протиправного діяння, завданої шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправним діянням. 2.2.1 Щодо епізоду з використанням [PERSON] завідомо підробленого документа (судова справа №161/10537/18). Як вже зазначав суду вище, фактично судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлений факт використання [PERSON] з метою підтвердження своєї кредиторської платоспроможності за кредитним договором №014/1101/74/36901 від 17.07.2007 року, достовірно володіючи інформацією про свою заробітну плату, подав банківським працівникам завідомо підроблену довідку про доходи. Суд звертає уваги, що цей епізод стосується видачу кредиту [PERSON] на його ж ім`я, і будь-яким чином кредиту [PERSON] , який неодноразово був об`єктом перегляду судами, не стосується. Хоча в тексті ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року згадуються [PERSON] та [PERSON] як потерпілі від кримінального правопорушення, однак в ній не розкрито, яка ж саме шкода була завдана цим особам матеріальна, фізична чи моральна. Під час розгляду цієї цивільної справи позивач [PERSON] також не зміг пояснити, яким чином використанням [PERSON] завідомо підробленої довідки для отримання кредиту на власне ім`я спричинило [PERSON] матеріальну чи моральну шкоду. У зв`язку з вищенаведеним, оскільки позивач не довів суду факту спричинення йому матеріальної чи моральної шкоди діями, які були предметом розгляду в ухвалі Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року у справі №161/10537/18, в цій частині позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають. 2.2.2 Щодо епізоду з можливою видачею [PERSON] недостовірної довідки [PERSON] (судова справа №161/3686/16-к). В цій частині позовних вимог слід зазначити, що наразі не існує судового рішення, яке б встановлювало факту видачі [PERSON] (працівником ВАТ «Волиньрибгосп» на той час) недостовірної довідки [PERSON] під час оформлення останнім кредитного договору. Відповідна судова справа №161/3686/16-к перебуває на розгляді суду. Відповідно до приписів ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, якщо від імені ВАТ «Волиньрибгосп» була видана довідка на ім`я [PERSON] з недостовірними даними, то пред`являти свої позовні вимоги стосовно завдання матеріальної чи моральної шкоди видачею такої довідки, [PERSON] повинен саме до підприємства, а не працівника, який, можливо, видав цю довідку. З цих міркувань, в цій частині у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку з неналежністю відповідача. 2.2.3 Щодо можливих шахрайських дій під час видачі кредиту [PERSON] . В цій частині слід зазначити, що позов фактично складається з гіпотез про можливе заволодіння коштами [PERSON] під час видачі йому кредиту. При цьому позивач не пояснює, в чому ж саме полягало заволодіння коштами шахрайським чином, якщо він в дійсності отримав у власність квартиру, продавець отримав за нею плату, не звертався з будь-якими претензіями до [PERSON] , як покупця квартири. В цій же квартирі [PERSON] , разом із дружиною [PERSON] деякий час проживали, зробили ремонт у ній. Подальше звернення стягнення на квартиру у зв`язку з тим, що [PERSON] перестав обслуговувати виданий йому кредит, не свідчить про наявність будь-яких шахрайських дій стосовно [PERSON] , а свідчить про те, що він, отримавши кредит, діяв на власний ризик та мав об`єктивно оцінювати свою платоспроможність. Якщо у [PERSON] були формальні, або неформальні домовленості на роботі стосовно погашення кредиту, то вони можуть розглядатися лише в площині відповідних договірних відносин, а не як деліктні, звернуті до колишнього працівника ВАТ «Волиньрибгосп» - [PERSON] у вигляді стягнення моральної та матеріальної шкоди. В цьому аспекті суд звертає увагу, що доводи [PERSON] про те, що він не отримував кредит, міркування щодо протиправності звернення стягнення на квартиру та стягнення з нього заборгованості вже були предметом неодноразово розгляду у цивільних справах, наведених у п.2.1.1 цього рішення, і у задоволенні всіх позовних вимог [PERSON] та [PERSON] з цього приводу було відмовлено. Судами була підтверджена як обґрунтованість стягнення кредитної заборгованості, так і правомірність відповідних прилюдних торгів та договору іпотеки. Фактично, на переконання суду, цей позов спрямований на ревізування обставин видачі та використання [PERSON] кредиту, які вже неодноразово перевірялися судами в межах цивільних справ, наведених у п.2.1.1 цього рішення. Слід окремо зазначити, що відсутнє будь-яке судове рішення у кримінальному провадженні по суті, яке б встановлювало версію подій [PERSON] , яка викладеним ним у позові, а його посилання на наявність «проектів підозр» чи то «проектів обвинувальних\~актів» є недоречним, оскільки рішення суду не можу ґрунтуватися на проектах процесуальних документів у кримінальних провадженнях, або на припущеннях. Підсумовуючи вищевикладене, оскільки позивач не довів суду свою версію подій видачі йому кредиту, його обслуговування та подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки відповідної квартири, яка придбана за кредитні кошти, а також не довів, яким чином саме відповідач [PERSON] завдав йому моральної та матеріальної шкоди при цих обставинах, суд дійшов висновку, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, за безпідставністю. 2.3. Розподіл судових витрат. Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Outcome: dismissed