Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.08.2025 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29.06.2017 року Солом`янським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 1230. Від шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки та характери, в результаті чого сімейні стосунки погіршилися. З серпня 2023 року сторони не проживають разом. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам та просить розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою суду від 02.09.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить проводити розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Згідно ч.ч. 1,4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя (п.10\~Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу- одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналогічні приписи викладені у\~ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст.104,\~110 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 29.06.2017 року зареєстровано шлюб Солом`янським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 1230. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, котрі виникають між подружжям. Сторони примирюватись та зберігати шлюб не бажають. Враховуючи вищенаведене,\~суд\~дійшов\~висновку,\~що\~між\~сторонами виникли\~відносини,\~які\~не\~сприяють збереженню\~їх\~сім`ї.\~ Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, оскільки сім`я сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved