Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення\~ заборгованості, посилаючись на те, що 06.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75893317 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5\~050 грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 050 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес». Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 15 667 грн., яка складається із: 5 050 грн. - основна сума боргу; 10 617 грн. заборгованість за відсотками . 21.12.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Управління активами» укладено договір факторингу №2112 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №75893317 від 06.07.2021. 31.03.2023 між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №310323-ФМ за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №75893317 від 06.07.2021 р. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням законних прав ТОВ «Фінпром Маркет». У зв`язку із вищевикладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за Кредитним договором №75893317 від 06.07.2021 року у розмірі 15\~667 грн. та судові витрати. 18.09.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що датою надання позики є 06.07.2021 р., а датою повернення позики 05.08.2021 року, відповідно до договору позики №75893317, також відсутні підстави вважати, що відповідач із первісним позикодавцем обумовили умови пролонгації по договору позики, а тому у позикодавця виникло право нарахування процентів за вищевказаним договором виключно межах строку його дії, а саме до 05.08.2021 року. У зв`язку із вищевикладеним, просить відмовити у частині стягнення відсотків нарахованих поза межами дії строку договору позики №75893317 від 06.07.2021 р. та зменшити розмір судових витрат. Від представника позивача 22.09.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, обґрунтована тим, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання проведене належним чином, разом із тим, відповідачем не надано контр розрахунку, а тому відзив ґрунтується на припущеннях, тому позовні вимоги слід задовольнити повною мірою. Ухвалою судді від 24.07.2025 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до початку судового засідання подав заяву про часткове визнання позову, з якої щодо задоволення позовних вимог не заперечує, однак щодо вимоги про стягнення з відповідача відсотків, які нараховані поза межами дії строку договору позики просить відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 06.07.2021 між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] укладено договір позики №75893317 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), згідно п.1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який в свою чергу зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. Сума позики 5 050 грн., строк позики - 30 днів, фіксована базова процентна ставка - 1,99% в день. Відповідно до п.4 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення за залишок позики. Згідно із п.п.5.1 п.5 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено\~ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу. Відповідно до платіжної інструкції/операція вiд 06.07.2021 ТОВ «1 БАНК» на рахунок № [NUMBER] , отримувач [PERSON] , перераховано кошти у сумі 5 050 грн. 21.12.2021 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК Управління активами» укладено договір факторингу №2112, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №75893317 від 06.07.2021 р. 31.03.2023 між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №310323-ФМ за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 75893317 від 06.07.2021 р. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав йому кредитні кошти, однак позичальник та поручитель взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконали, що призвело до утворення заборгованості. Відповідач\~свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим,\~станом на 28.05.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 15 667 грн., з яких 5 050 грн. - заборгованість за тілом позики; 10 617 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Що стосується вимоги позивача про стягнення нарахованих процентів, суд виходить з такого. Згідно умов договору позики № 75355737 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики - 06 серпня 2021 року по 05 вересня 2021 року - дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування сплив 05 вересня 2021 року. Відповідно до пункту 5.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 . До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом. Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 05 вересня 2021 року. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 06 липня 2021 року по 28 травня 2025 року, відсутні. Розрахувати відсотки необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 06 липня 2021 року по 05 серпня 2021 року, розмір яких складає 3 015 грн. (5 050 грн. х 1,99%/100%=100,50 грн. х 30 днів), що також підтверджується розрахунком суми заборгованості наданого позивачем. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату процентів захисту. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки загальною сумою заявлених позовних вимог складає 15 667 грн., а судом задоволено стягнення у розмірі 8 065 грн., то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1246 грн. 81 коп. (8 065/15 667 =0,5147 (або 51,47%); (2422,40?0,5147?1 246,81 грн.) та витрати на правничу допомогу у розмірі 1801 грн. 45 коп. (3500?0,5147=1801,45 грн.).

Outcome: partial