Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.12.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №3994289, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9 500,00 грн., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису dGmr70i8Vq, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Того ж дня, Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №3994289 від 27.12.2020 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №21780cb5-66fe-4e7b 81d9-2c2492ec1775 від 27.12.2020 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Відповідно до п. 4.2. договору позики №3994289, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №3994289 від 27.12.2020 р., та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 32 186,00 грн., зокрема: -9 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -22 686,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 21.06.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №3994289 від 27.12.2020 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №3994289 від 27.12.2020 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32 186,00 грн., з яких: 9 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 686,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 року, цивільну справу №208/8330/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г. Згідно до відповіді №1517274 від 26.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру - за вказаними параметрами особу [PERSON] не знайдено. Згідно до довідки відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, яка надійшла до суду 21.08.2025 року - не уявляється можливим надати інформацію щодо реєстрації місця проживання гр. [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивачем вказана адреса реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] . Частиною 10 ст. 187 ЦПК України визначено, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою суду від 22.08.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 03.09.2025 року адвокат Похвалітий А.А., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що Відповідач не заперечує факт укладання вказаного Договору позики №3994289 від 27.12.2020, натомість звертає увагу на його істотні умови, узгоджені Сторонами в момент укладання такого правочину: Відповідно до умов п.2 Договору позики, сума кредиту складає 9500 грн., строк позики - 30 днів; процентна ставка (базова)/день - 1,99% (фіксована) ; дата надання позики - 27.12.2020; дата повернення позики (останній день) - 26.01.2021; знижена процентна ставка/день - 0,49%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%; орієнтовна річна процентна ставка - 178,85%; орієнтовна загальна вартість позики - 10896,50 грн. Саме такі істотні умови договору були погоджені сторонами по Договору позики №3994289 від 27.12.2020, шляхом оферти. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин даної справи, відповідно до умовп.2 Договору позики, визначена/обрахована Кредитодавцем та узгоджена в момент підписання 27.12.2020 такого договору сторонами орієнтовна загальна вартість кредиту за період з 27.12.2020 по 26.01.2021, згідно до умов кредитування та строку позики 30 днів, складала 10 896,50 грн. Натомість, в позовній заяві представник Позивача свідомо не відобразив всі умови п.2 Договору позики, тому як надана кредитодавцем (Позивачем) на адресу споживача (Відповідачу) інформація про орієнтовну загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування в розмірі 10 896,50 грн. не відповідає/ суперечить іншим умовам вказаного Договору позики, а саме: розміру зниженої процентної ставки - 1,99 % за один день користування Кредитом та розміру Спеціальної процентної ставки - 2,7 % за один день користування Кредитом, що свідчить про вчинення такого правочину під впливом обману. Паспорт споживчого кредиту, який передував укладенню Договору позики №3994289 від 27.12.2020 Відповідач сформував 29.08.2025, зі змісту якого вбачається таке: В розділі 4 «Інформація щодо реальної річної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача» Паспорту споживчого кредиту міститься інформація наступного змісту:- в графі «Процентна ставка, відсотків річних»: За процентна ставка - 0,49% в день; річна відсоткова ставка - 178,85%; - в графі «Тип процентної ставки»: фіксована; - в графі «Загальні витрати за кредитом, грн.»: 1396,50; - в графі «Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), грн.»: 10896,50. Таким чином, за інформацію наданою Кредитодавцем на адресу Споживача до моменту укладення договору про споживчий кредит - Договору позики №3994289 від 27.12.2020, а так само в момент укладання Договору позики Відповідач щиро вважав, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування з 27.12.2020 по 26.01.2021 кредитом (у т.ч. тіло кредиту - 9500 грн., відсотки - 178,85 % річних, комісії та інші платежі), за умовами кредитування, становитиме 10 896,50 грн. Саме з такими умовами, погодженими Сторонами було укладено Договір позики №3994289 від 27.12.2020, неналежне виконання умов якого є предметом спору у даній цивільній справі. Натомість, в п.2 Договору позики №3994289 від 27.12.2020 містяться (викладені Позикодавцем) умови про розмір фіксованої ставки/день - 1,99%, відмінні від розміру фіксованої ставки/день - 0,49% у Паспорті споживчого кредиту, заздалегідь погодженого Позичальником, що вказує на наявність ознак недобросовісної поведінки (обману) з боку Позикодавця. Слід також звернути увагу суду, що Паспорт споживчого кредиту взагалі не містить інформації про фіксовану ставку/день - 1,99%, та період й умови її застосування. У той же час Договір позики №3994289 від 27.12.2020 містить одночасне посилання на фіксовану ставку/день - 1,99%; знижену процентна ставка/день 0,49%; процентну ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, при цьому з умов Договору позики не зрозуміло за яких умов та в який період часу застосовується фіксована ставка/день - 1,99% та знижену процентна ставка/день - 0,49%, тому такі умови є несправедливими. З розрахунку за кредитом вбачається, що Позивачем нараховано проценти на тіло кредиту 9500 грн. із застосуванням процентної ставки за 1 день 1,99% за період з 28.12.2020 по 26.04.2021, включно, на загальну суму 22 686 грн. З урахуванням умов п.2 Договору позики №3994289 від 27.12.2020, відповідно до якого встановлено строк позики 30 днів, а також дата надання позики - 27.12.2020 та дата повернення позики (останній день) - 26.01.2021, представником Відповідача адвокатом Похвалітим А.А. відповідно до даних Розрахунку за кредитом встановлено, що в межах строку позики, в період часу з 28.12.2020 по 26.01.2021 Позивачем нараховано проценти за кредитом на загальну суму 5 671,50 грн., тобто фактично загальна вартість позики становить 15 171,50 грн. (9500 грн. (тіло кредиту) + 5 671,50 грн. (проценти за кредитом)), що суперечить іншим умовам п.2 Договору позики згідно до яких орієнтована загальна вартість послуги на протязі 30 днів, в період часу з 28.12.2020 по 26.01.2021, узгоджена сторонами у розмірі 10 896,50 грн. Окрім викладеного, умовами п.2 Договору позики для визначення орієнтованої загальної вартості позики в розмірі 10 896,50 грн., передбачено застосування зниженої процентної ставки/день - 0,49%, в той час коли в Розрахунку за кредитом на період строку позики (на 30 днів) застосована інша процентна ставка - 1,99%. Окрім викладеного, самостійно нарахований Позивачем розмір процентів за користування кредитом по Договору позики - 5 671,50 грн., є значно більшим (у понад 3 рази), ніж розмір процентів узгоджений сторонами в Паспорті споживчого кредиту та в момент підписання Договору позики на рівні 1396,50 грн., що також суперечить істотним умовам п.2 Договору позики щодо ціни договору. Умовами п.2 Договору позики №3994289 від 27.12.2020 визначено розмір процентної ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, натомість у наданому Позивачем до суду Розрахунку суми заборгованості [PERSON] за вказаним договором за понадстрокове користування позикою в період часу з 27.01.2021 по 26.04.2021 застосована процентна ставка - 1,99% з використанням якої нараховані відсотки на тіло кредиту в сумі 17 014,50 грн., тому у цій частині розрахунок також суперечить умовам договору. Встановлення сторонами Договору позики розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 17 014,50 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку (фінансової установи), оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 3 000,00 гривень. Просить позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі 10 896,50 грн. з яких: 9 500 грн. - тіло кредиту, 1 396,50 грн. - проценти за кредитом., в іншій частині позовних вимог на суму 21 289,50 грн. відмовити. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. задовольнити частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився, [PERSON] подала до суду заяву, у якій цивільну справу просить розглядати за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Похвалітий А.А. подав до суду заяву, у якій просить судове засідання здійснити за відсутності відповідача та його представника за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги визнає частково. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. 27.12.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №3994289, у якому визначено наступні умови: сума позики - 9500,00 грн., строк позики - 30 днів, процентна ставка (базова) - 1,99% в день фіксована, знижена процентна ставка - 0,49% день, процентна ставка понадстрокове користування позикою - 2,70% за день, Орієнтовна річна процентна ставка - 178,85%, орієнтовна загальна вартість повернення позики - 10896,50 грн. Договір позики відповідачем підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором u6Y7r5pank. Відповідно до довідки про ідентифікацію, клієнт [PERSON] ідентифікований ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор - dGmr70i8Vq, дата відправки ідентифікатора - 27.12.2020 09:15:39, електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - [INFO]. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 05.05.2025 року, підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата - 27.12.2020 року, номер платежу - 21780cb5-66fe-4e7b-81d9-2c2492ec1775, сума - 9500,00 грн., отримувач - [PERSON] ЕПЗ номер [NUMBER] . Відповідно до платіжної інструкції/операція 21780cb5-66fe-4e7b-81d9-2c2492ec1775 від 27.12.2020 року, відправник - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», отримувач - [NUMBER] , сума транзакції 9500,00 грн. Відповідно до розрахунку суми заборгованості [PERSON] за період з 27.12.2020 року по 05.06.2025 року, загальна сума заборгованості складає 32186,00 грн., з яких: 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 686,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 21.06.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №3994289 від 27.12.2020 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №3994289 від 27.12.2020 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32 186,00 грн., з яких: 9 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 686,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається із матеріалів справи, що 27 грудня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №3994289 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Як вбачається з договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором u6Y7r5pank, що підтверджується розділом 11 Договору «Реквізити сторін». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів на картку [NUMBER] на суму 9500 грн. Тобто дані договори є результатом домовленості сторін і відповідають загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. До договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року додано реєстр прав вимог, згідно якого вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до [PERSON] за договором позики № 3994289 від 27 грудня 2020 року. До договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року додано реєстр прав вимог, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступає ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до [PERSON] за договором позики № 3994289 від 27 грудня 2020 року. Обидва договори факторингу та реєстри прав вимог містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеному між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] та суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, є належними та допустимими доказами. Зважаючи на викладене, факт відступлення права грошової вимоги за укладеним 27 грудня 2020 року договором позики № 3994289 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та в подальшому до ТОВ «Фінпром Маркет» є підтвердженим. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «Фінпром Маркет» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №3994289 від 27 грудня 2020 року . Згідно умов договору позики № 3994289 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики - 27 грудня 2020 року по 26 січня 2021 року - дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування сплив 26 січня 2021 року. Відповідно до пункту 4.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови щодо пролонгації договору. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 . До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом. Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 26 січня 2021 року. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до з статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 28.12.2020 року по 26.04.2021 року за кожен день нараховувались проценти у розмірі 1,99%. Проте, у Договорі позики зазначено знижену процентну ставку - 0,49% в день, базова процентна ставка - 1,99% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70% в день. В огляду на зазначене, невідомо, яка процентна ставка повинна була застосовуватись до [PERSON] в межах строку договору позики. Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 27 грудня 2020 року по 26 квітня 2021 року, тобто за 120 днів, відсутні. Розрахувати відсотки необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 27 грудня 2020 року по 26 січня 2021 року. Крім того, у Договорі позики №3994289 від 27.12.2020 року зазначено орієнтовний розмір річної процентної ставки - 178,85%, тобто договором передбачено відсоткову ставку за користування позикою у розмірі 0,49% в день (178,85% / 365 дні = 0,49%). Отже, сума заборгованості за відсотками складає 1396,50 грн. (46,55 грн. х 0,49% х 30днів). Позивачем не доведено, на якій підставі здійснювалось нарахування процентів за ставкою 1,99% в день та з розрахунком на 120 днів. Таким чином, суд здійснює стягнення з відповідача на підставі узгоджених Договором позики №3994289 від 27.12.2020 року заборгованості, яка складає 10896,50 грн., та складається з: 9500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1396,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. У справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. 01.11.2024 року позивачем укладено договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 з адвокатом Ткаченко Ю.О. Відповідно до витягу з Акту №7-П приймання-передачі наданої правничої допомоги з Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року: -Вивчення наявних у клієнта документів - вартість послуги 500 грн., -Підготовка/складання позовної заяви - вартість послуги 3000 грн. Загальна вартість 3500 грн. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.Суд,

Outcome: partial