Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

У липні 2025 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Подану заяву обґрунтовано тим, між заявниками було зареєстровано шлюб 13 вересня 2002 року, актовий запис № 245, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Приморським районним у місті Маріуполь відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 03 червня 2021 року, серія [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (повнолітня) свідоцтво про народження серія [NUMBER] , від 07.05.2014; [PERSON] , [INFO] (неповнолітня) свідоцтво про народження серія [NUMBER] , від 08.08.2012. Фактично шлюбні відносини між ними припинені: вони не ведуть спільного господарства, більше року проживають окремо. У зв`язку з цим вважають, що подальше спільне життя є неможливим, а відновлення подружніх стосунків недоцільним. Досягнуто згоди щодо: визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] проживатиме разом із матір`ю, [PERSON] ; участі обох батьків у її вихованні, спілкуванні та розвитку; участі батька у матеріальному забезпеченні дитини шляхом надання грошової допомоги та/або необхідних речей для життя, лікування, навчання і розвитку. Обсяг, форма і періодичність допомоги визначаються за згодою сторін із урахуванням інтересів дитини та фінансових можливостей батька. Батько [PERSON] має право: брати участь у вихованні дитини; бачитися з дитиною в будь-який зручний для обох сторін час, за взаємною домовленістю; залучати дитину до освітнього, культурного та спортивного розвитку. Обидва батьки мають рівні права відносно дитини за будь-яких обставин. Ці всі обставини передбачені договором про виховання та утримання дитини від 20.07.2025. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини не підтримують, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просили розірвати шлюб. Прізвище [PERSON] залишити без змін після розірвання шлюбу. 19.09.2025 від заявників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, на розлученні наполягають. Частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3\~ст. 293 ЦПК України\~та п. 4 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень\~Сімейного кодексу України\~(надалі за текстом -\~СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому\~ст. 109 цього Кодексу. Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно зі статтями\~104,\~114 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають, спору щодо місця проживання дітей у сторін немає. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 3\~статті 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Оскільки розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, прохання заявниці про залишиння прізвища « [PERSON] » без змін після розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved