Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 386325458 від 14.02.2022 у розмірі 27 403,67 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000, 00 грн. (Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.07.2025). Позов обґрунтовано тим, що 14.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 386325458 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальникові кредит у розмірі 22 000, 00 грн., перерахувавши відповідачу 14.02.2022\~вказану суму\~на банківську\~карту №5168-74XX-XXXX-9346,\~яку відповідач\~вказав у\~Заявці при\~укладенні Кредитного\~договору. 28.11.2018\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~ та\~ТОВ «Таліон\~Плюс» укладено\~Договір факторингу\~№28/1118-01.\~ У подальшому до Договору факторингу №28/1118-01 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу №28/1118-01.\~Відповідно до\~реєстру прав\~вимоги №190\~від 16.08.2022\~ \~до Договору\~факторингу №28/1118-01\~від 28.11.2018,\~ТОВ «Таліон\~Плюс» отримало\~право вимоги\~до Відповідача.\~23.02.2024\~ між\~ТОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~укладено Договір\~факторингу №\~23/0224-01.\~ Відповідно\~до реєстру\~прав вимоги\~№ 1\~від 23.02.2024\~ \~до Договору\~факторингу №\~23/0224-01\~ від\~23.02.2024\~ \~від ТОВ\~«Таліон Плюс»\~до ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» перейшло\~право вимоги\~до Відповідача.\~04.06.2025\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~та Позивач\~уклали Договір\~факторингу №\~04/06/25-Ю\~відповідно до\~умов якого\~Позивачу було\~відступлено право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за Кредитним\~договором.\~Відповідно до\~Реєстру Боржників\~№б/н\~ від\~ 04.06.2025\~ за\~Договором факторингу\~№ 04/06/25-Ю\~від ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» до\~позивача перейшло\~право вимоги\~до відповідача\~на загальну\~суму 27\~403,67\~грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 386325458 від 14.02.2022 становить 27\~403,67грн, з яких: 21 952,77 грн заборгованість по кредиту, 5\~450,90грн заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 12.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлявся належним чином. У позові просить справу розглядати за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Виклик відповідача також здійснювався шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Причини неявки в судові засідання відповідач суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі\~ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 14.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №386325458 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (а.с.35 зворотній бік 43). Договір був вчинений в електронній формі, що відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1 договору). Відповідно платіжного доручення від 14.02.2022 здійснено переказ коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно договору №386325458 від 14.02.2022 [PERSON] в сумі 22 000,00 грн на платіжну картку №5168-74XX-XXXX-9346 (а.с.17). До позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №386325458 від 14.02.2022 на загальну суму 27 403,67 грн,\~що підтверджується\~ копіями:\~договору факторингу\~№ 28/1118-01\~ від\~28.11.2028\~ (а.с.71073),\~додаткових угод\~до нього\~(а.с.\~74-77),\~витягу \~з Реєстру\~права вимоги\~№190\~від 16.08.2022 до\~Договору факторингу\~№28/1118-01\~від 28.11.2018\~(а.с.79-80), договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 (а.с.66-70), витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 (а.с.64-65), договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с.58-63), акту прийому-передачі реєстру боржників до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с.54), витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с. 56-57). На виконання ухвали суду від 30.07.2025 про витребування доказів, АТ КБ «Приватбанк» направлено до суду повідомлення від 21.08.2025, відповідно до якого вбачається, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту №5168-74XX-XXXX-9346, на яку 14.02.2022 здійснено переказ у розмірі 22 000, 00 грн. Відповідно до положень\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~ст.6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1\~ст.625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором №386325458 від 14.02.2022, станом на 25.06.2025 заборгованість за указаним договором не погашена і складає 27 403,67 грн, з яких: 21\~952,77 грн заборгованість по кредиту, 5 450,90 грн заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.48). Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив в повному обсязі, матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №386325458 від 14.02.2022 в сумі 27 403,67грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7000, 00 грн, то суд зазначає наступне. Стаття 133 ЦПК України\~визначає види судових витрат. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», довіреність від 05.06.2025, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І., Додаткову Угоду №25770711973 від 05.06.2025 до Договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, Акт від 25.06.2025 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, відповідно до якого загальна сума витрат складає 7\~000 грн. З п.3.6 Договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, вбачається, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок Клієнта. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій\~статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає, що наведений адвокатом обсяг послуг з їх вартістю (7000,00 грн.) є неспівмірним із складністю справи та затраченим часом на надання таких послуг. Заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру, а тому суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved