Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] 25 серпня 2025 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне\~їй майно, в тому числі на земельну частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «Комсомолець» на території Велимченської сільської ради, яка належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0138974. Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, після смерті матері своєчасно прийняла спадщину шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа сертифіката серії ВЛ №0138974. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «Комсомолець» розміром 1,05 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Велимченської сільської ради Ковельського району Волинської області, згідно із сертифікатом серії ВЛ № 0138974, що зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 31 грудня 1997 року за № 981, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, а також про підтримання позовних вимог, представник відповідача із заявою про розгляд справи без участі представника сільської ради та визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з п. 5 цього Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з п. 17 розділу X Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як передбачено ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п. 2 вказаного Указу членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Із змісту ст. 3 ЦК України випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай) за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2023 року Виконавчим комітетом Велимченської сільської ради, вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . З дня її смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на майно, що їй належало. Із довідки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 31-3-0.333-878/354-24 від 23.04.2024 вбачається, що в КСП «Комсомолець» колишнього Ратнівського району Волинської області [PERSON] має право на земельну частку (пай) згідно з втраченим сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0138974, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №981 від 31.12.1997 року. Як зазначено у цій же довідці, згідно нового розпорядження про зміни голови Ратнівської районної державної адміністрації від 16.05.2005 р. № 117 розмір земельної частки (паю) по КСП «Комсомолець» становить 1,05 умовних кадастрових гектара. Вартість проіндексовано і становить тринадцять тисяч двісті вісімдесят дві грн. 85 коп. Відповідно до ст.ст.1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23 січня 2024 року, та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 21 січня 2017 року, вбачається, що позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавиці [PERSON] . Позивачка, будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] , у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином відповідно до положень ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] , що стверджено матеріалами спадкової справи № 11/2024, заведеної приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Лахтюк І.М., зокрема заявою [PERSON] про прийняття спадщини № 27 від 23.01.2024. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа сертифіката серії ВЛ №0138974, про що свідчить відмова приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Лахтюк І.М. у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2025 №398/02-14. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене на підставі досліджених доказів суд визнає за позивачкою право на земельну частку (пай) у розмірі 1,05 в умовних кадастрових гектарах, згідно із сертифікатом серії ВЛ № 0138974, що зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 31 грудня 1997 року за № 981, із земель колективної власності КСП "Комсомолець", у порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved