Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Ірпінська міська рада Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно заявлених вимог заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності [PERSON] 74/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] відповідно до правовстановлюючого документа договору дарування посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. від 21 квітня 1999 року за реєстровим номером № 3-1938. В обґрунтування заяви вказує, що вона, [PERSON] (до одруження мала прізвище [PERSON] ), перебувала у шлюбі з [PERSON] , 1939 року народження з 27 жовтня 1963 року до [INFO] дати смерті [PERSON] . Подружжя проживало та відповідно зареєстровані/прописані за адресою [ADDRESS] , [PERSON] з 08.07.1968 року по теперешній час, [PERSON] з 10.10.1963 року до дати смерті. Заявниця вказує, що зазначений житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] за даними Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] (прізвище « [PERSON] ») 74/100 частки на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. 21 квітня 1999 року за реєстровим номером № 3-1938 та [PERSON] (прізвище « [PERSON] ») 26/100 частини на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В. 16.03.2021 року за реєстровим № 2-707. Зазначає, що помилка в написанні прізвища виникла через помилково внесені данні у договорі дарування частини житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. від 21 квітня 1999 року за реєстровим номером № 3-1938. У всіх інших документах у покійного [PERSON] зазначене його дійсне прізвище українською мовою « [PERSON] », а документах, складених російською мовою відповідно « [PERSON] ». Вказує, що розбіжність написання прізвища [PERSON] у документах не дає можливості встановити факт належності [PERSON] 74/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту має значення для спадкоємиці померлого [PERSON] заявниці [PERSON] , оскільки встановивши його, вона буде мати змогу звернутись до нотаріуса за оформленням спадщини покійного та, відповідно, отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок, у тому числі його 74/100 частки. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 липня 2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини житлового будинку серії АВА № 530790 від 21 квітня 1999 року, [PERSON] подарував [PERSON] 74/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному документі прізвище [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.1939 року [PERSON] , народився [INFO] в м. Смоленськ. Прізвище зазначено російською мовою « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого відділом РАЦСу Ірпінської міської ради Київської області, (записи виконані російською мовою) « [PERSON] », 1939 року народження та « [PERSON] », 1943 року народження, уклали шлюб 18.08.1989 року. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 07.10.1999 року, зазначено: « [PERSON] , дата народження: [INFO] , місце народження: місто Смоленськ», на 2 сторінці паспорта російською мовою зазначено: « [PERSON] , дата рождения: [INFO] , место рождения: город Смоленск». Окрім цього, судом встановлено, що дійсне прізвище покійного чоловіка заявниці. українською мовою " [PERSON] " зазначено також у наступних документах: - договір дарування частини житлового будинку [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В. 16.03.2021 року за реєстровим № 2-707; - повідомлення [PERSON] як дитині війни Відділу субсідіарно персоніфікованого обліку Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області від 03.02.2010 року; - свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] видане 17.09.2024 року Бучанським відділом реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), актовий запис № 733. Очевидно, що розбіжність у написанні прізвища у даних документах зумовлена відмінностями у транслітерації та орфографічних нормах української та російської мов при передачі одного і того ж прізвища. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту того, що договір дарування частини житлового будинку [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. від 21 квітня 1999 року за реєстровим номером № 3-1938, дійсно належить [PERSON] , [INFO] . Щодо вимоги про встановлення факту належності [PERSON] 74/100 часток житлового будинку, відповідно до договору дарування посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. від 21 квітня 1999 року за реєстровим номером № 3-1938, суд зазначає наступне. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 760/22284/20 від 16.09.2022 справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Таким чином, з огляду на те, що в порядку окремого провадження не вирішуються вимоги стосовно визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за померлою особою, так як це не передбачено нормами законодавства, тому, вимога заявниці щодо встановлення належності [PERSON] 74/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , задоволенню не підлягає. Разом з цим, суд зазначає, що заявниця не позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права шляхом звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial