Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

07 лютого 2025 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.2-14) Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2025 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська (наразі Центральний районний суд міста Дніпра). (а.с.127) В обґрунтування позову зазначено, що 12 березня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26203000413594. Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі УДБО), розміщений на офіційному веб-сайті банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Картка). Відповідно до умов кредитного договору, цільове призначення кредиту: на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом. Відповідно до умов договору, клієнт підтверджує, що він самостійно ознайомився з інформацією на офіційному сайті банку, необхідною для отримання споживчого кредиту, він усвідомлено прийняв рішення щодо його укладення. Банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладення цього кредитного договору Паспорт споживчого кредиту та всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, в тому числі для порівняння різних пропозицій банку з метою прийняття клієнтом обґрунтованого рішення про укладення цього кредитного договору, а також що банк не обмежував його у часі для ознайомлення із зазначеною інформацією та для прийняття рішення. Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням договірних відносин ст.ст.526, 527 ЦК України, внаслідок чого, 28 березня 2024 року згідно умов договору факторингу № 28/03/24, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за кредитним договором № 26203000413594 від 12 березня 2019 року на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та останнє набуло право вимоги до відповідачки за цим кредитним договором. Згідно договору факторингу сума заборгованості становить 100\~708,76 грн., що складається із основної заборгованості за кредитом в розмірі 53\~916,06 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 46\~792,70 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 26203000413594 від 12 березня 2019 року в розмірі 100\~708,76 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. (а.с.2-14) З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді від 13 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с.131) В підготовче засідання 10 квітня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було ухвалено продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів та відкласти розгляд справи на 14 травня 2025 року для повторного виклику сторін по справі. (а.с.135) В підготовче засідання 14 травня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Позивач в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 14 травня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 106 червня 2025 року. (а.с.а.с.139, 140) В судове засідання 06 червня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 07 липня 2025 року. (а.с.143) В судове засідання 07 липня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 29 серпня 2025 року. (а.с.148) В судове засідання 29 серпня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 29 вересня 2025 року. (а.с.152) В судовому засіданні 29 вересня 2025 року було проведено розгляд справи по суті. Позивач у судові засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с.13) Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не находив. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.132,\~133,\~136,\~137,\~141,\~142,\~144,\~145,\~149,\~150,\~153,\~154) Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. Конверти, направлені на адресу відповідачки, повернулись до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.134, 138, 146, 151) З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України,\~розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро», як кредитодавцем, та відповідачкою, як позичальником, укладено договір № 26203000413594 про встановлення кредитного ліміту, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді кредитної лінії із лімітом в 45 000 грн. (максимально можливий ліміт 1\~000 000 грн.) строком на 12 місяців, зобов`язавшись повернути кредит, сплативши 0,01% річних за користування кредитом протягом пільгового періоду, 48% річних на строкову заборгованість та 56% річних на прострочену заборгованість. (а.с.111) АТ «Банк Кредит Дніпро» повністю виконало умови договору, відкрило поточний рахунок у валюті гривня та надало відповідачці платіжну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою комісії та процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. З наданої суду виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 12.03.2019 по 18.10.2024, встановлено, що відповідачка активно користувалася коштами Банку, та частково погашала заборгованість, що свідчить при визнання останньою правовідносин між нею та Банком. (а.с.18-83) Разом з тим, відповідачка належним чином не виконувала кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість за кредитним договором № 26203000413594 від 12.03.2019 р., яка відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 27.03.2024 р. складає 100\~708,76 грн., з яких: 53\~916,06 грн. залишок простроченого кредиту; 46\~792,70 грн. залишок прострочених відсотків. (а.с.87-90) 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №\~28/03/24 від 28 березня 2024 року згідно з умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права грошової вимоги за Кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. (а.с.97-100) Відповідно до витягу з Реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 26203000413594 від 12.03.2019 р., боржником за яким є [PERSON] , у загальному розмірі 100\~708,76 грн., з яких: 53\~916,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 46\~792,70 грн. заборгованість за відсотками. (а.с.86) Після отримання права грошової вимоги до відповідачки, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не здійснювало жодних додаткових нарахувань за кредитним договором. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦКУкраїни за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», відповідно до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 р., перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 26203000413594 від 12.03.2019 р. Представником позивача 24 грудня 2024 року за Вих. № 2116901820-АВ було надіслано на адресу відповідачки досудову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 26203000413594 від 12.03.2019 р. в розмірі 100\~708,76 грн. проте така вимога відповідачкою проігнорована. (а.с.15-16) Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, у ході розгляду справи відповідачкою не оспорювався. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги, що відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання і згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», яке є правонаступником кредитора в загальному розмірі 100\~708,76 грн. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором № 26203000413594 про встановлення кредитного ліміту від 12.03.2019 р., що складає 100\~708,76 грн., з яких: 53\~916,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 46\~792,70 грн. заборгованість за відсотками. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №\~826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч.4 ст.263 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 18 вересня 2024 року уклав з адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною договір про надання правової допомоги № 43453613, відповідно до умов якого загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження) згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 цього договору, а також гонорар, який визначений у п.4.9 цього договору, у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення клієнт зобов`язався сплатити гонорар на користь адвоката в розмірі 6 000 грн. (а.с.92-96) Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Дорошенко М.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 18 грудня 2024 року адвокатом Дорошенко М.А. надано ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» наступні послуги: 1) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - 2250 грн. (витрачених 1,5 год.); 2) складання позовної заяви 3000 грн. (витрачено 3 год.); 3) формування додатків до позовної заяви 750 грн. (витрачено 1 год.). (а.с.91) Таким чином, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., що буде достатнім, пропорційним, співмірним складності справи та вартості фактично наданої правничої допомоги. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved