Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою адвоката Гулого А.В., який дії в інтересах \~ [PERSON] до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] щодо зміни прізвища позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно архівної довідки №546 зазначається, що на підставі договору купівлі продажу від 06.08.1975 року посвідченого Чуприною Л.А. нотаріусом 2-ї Олександрійської державної нотаріальної контори р№408 9/20 частки будинку належала [PERSON] , тобто бабусі позивачки по батьковій лінії спорідненості. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, її син [PERSON] спадщину прийняв але не оформив своїх спадкових прав належним чином. Згідно інформації наданої Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 31.05.2024 року №2845/83/16 зазначається що на момент смерті [PERSON] [INFO] зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] був її син, [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно інформації наданої Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області від 17.08.2024 року зазначається, що [PERSON] 1963 року народження проживав на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . Отже [PERSON] спадщину після смерті матері фактично прийняв та вступив в управління майном, що залишилось після смерті матері [PERSON] , але не оформив спадкових справ. [PERSON] не мала змоги скористатися своїм правом на оформлення спадкових прав у 2000 році, оскільки була малолітньою особою, на момент смерті батька їй виповнилось 12 років. Батьки [PERSON] розлучилися у 1991 році. Після розлучення батьків позивачка проживала разом з матір`ю, і мати, як законний представник, не розуміючи юридичних аспектів прийняття спадщини, була не обізнана з вимогами, щодо подачі заяви про прийняття спадкового майна тож не звернулася в установлений строк 6 місяців до нотаріуса для оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Набувши повноліття в 2006 році, [PERSON] навчалась, здобувала педагогічну освіту у Олександрійському педагогічному коледжі, закінчивши коледж вступила на денну форму навчання до Кіровоградського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка, що підтверджується дипломами про здобуття освітнього кваліфікаційного рівня, та працювала за професією педагога у місті Києві, що документально засвідчено трудовою книжкою серії [NUMBER] . Вже проживаючи в місті Олександрія та працюючи в органах місцевого самоврядування, а саме в Олександрійській міській раді Кіровоградської області, позивачка дізналась що проводилось засідання комісії щодо розгляду справ про визнання спадщини відумерлою, які проводяться для того, щоб визначити, чи є можливість визнати майно покійного відумерлою спадщиною, якщо немає спадкоємців або вони відмовилися від спадщини. На комісії розглядалось питання щодо будинку [ADDRESS] , в якому жив батько позивачки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З огляду на дані обставини, позивачка, щоб скористатись своїм правом оформити спадкові права належним чином звернувшись за правовою допомогою та почала збір документів та довідок для оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON] . [PERSON] 29.10.2024 року звернулась до Першої олександрійської державної нотаріальної контори, щодо оформлення спадкових прав після смерті батька але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заява про прийняття спадщини не була подана у встановлений термін. Крім того, при звернення позивачку до Першої олександрійської державної нотаріальної контори, позивачці повідомлено, що сестра батька - [PERSON] , подала заяву до нотаріальної контори на прийняття спадщини, спадкова справа була заведена, але окрім заяви про прийняття спадщини тітка позивачки правовстановлюючих чи будь яких інших документів права власності не надала які, ймовірно, ніколи не оформлювалися належним чином. Влітку 2024\~року [PERSON] \~уклала договір\~№4286\~про надання\~послуг з\~управління побутовими\~відходами (вивезення\~твердих побутових\~відходів)\~з приватного\~сектору.\~Догляд за\~майном свідчить\~про інтерес\~ [PERSON] \~до будинку\~та бажання\~відновити його,\~навести лад.\~Зважаючи на\~обставини що\~склалися,\~ [PERSON] є\~єдиною спадкоємицею\~після смерті\~свого батька.\~Отже позивачка\~в інший\~спосіб,\~окрім як\~звернутися із\~позовною заявою\~до суду\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~захистити своє\~порушене право\~не може.\~ [PERSON] вважає\~поважними причини\~пропуску строку\~прийняття спадщини,\~оскільки на\~момент відкриття\~спадщини вона\~була малолітньою\~особою,\~а також\~те,\~що її\~батько при\~житті не\~виготовив правовстановлюючих\~документів на\~належне йому\~майно,\~що в\~свою чергу,\~ускладнює можливість\~успадкувати належне,\~ [PERSON] ,\~спадкове майно\~у визначений\~законом спосіб,\~і тому\~вона вимушена\~за захистом\~своїх спадкових\~прав звернутись\~до суду.\~ Ухвалою судді від 29.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.05.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] щодо зміни прізвища позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно архівної довідки №546 зазначається, що на підставі договору купівлі продажу від 06.08.1975 року посвідченого Чуприною Л.А. нотаріусом 2-ї Олександрійської державної нотаріальної контори р№408 9/20 частки будинку належала [PERSON] , тобто бабусі позивачки по батьковій лінії спорідненості. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, її син [PERSON] спадщину прийняв але не оформив своїх спадкових прав належним чином. Згідно інформації наданої Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 31.05.2024 року №2845/83/16 зазначається що на момент смерті [PERSON] [INFO] зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] був її син, [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно інформації наданої Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області від 17.08.2024 року зазначається, що [PERSON] 1963 року народження проживав на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] та згідно зі ст. 549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже [PERSON] спадщину після смерті матері фактично прийняв та вступив в управління майном, що залишилось після смерті матері [PERSON] , але не оформив спадкових справ, так як згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна інформація - відсутня. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не мала змоги скористатися своїм правом на оформлення спадкових прав у 2000 році, оскільки була малолітньою особою, на момент смерті батька їй виповнилось 12 років. Батьки [PERSON] розлучилися у 1991 році. Після розлучення батьків позивачка проживала разом з матір`ю, і мати, як законний представник, не розуміючи юридичних аспектів прийняття спадщини, була не обізнана з вимогами, щодо подачі заяви про прийняття спадкового майна тож не звернулася в установлений строк 6 місяців до нотаріуса для оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживаючи в місті Олександрія та працюючи в органах місцевого самоврядування, а саме в Олександрійській міській раді Кіровоградської області, дізналась що проводилось засідання комісії щодо розгляду справ про визнання спадщини відумерлою, які проводяться для того, щоб визначити, чи є можливість визнати майно покійного відумерлою спадщиною, якщо немає спадкоємців або вони відмовилися від спадщини. Так, на комісії розглядалось питання щодо будинку [ADDRESS] , в якому жив батько позивачки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З огляду на дані обставини, позивачка, щоб скористатись своїм правом оформити спадкові права належним чином звернувшись за правовою допомогою та почала збір документів та довідок для оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON] . [PERSON] 29.10.2024 року звернулась до Першої олександрійської державної нотаріальної контори, щодо оформлення спадкових прав після смерті батька але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав не подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом порядку. Крім того повідомлено, що після смерті [PERSON] в Першій олександрійській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за заявою іншого спадкоємця. При обґрунтуванні позовних вимог представник позивача адвокат Гулий А.В. вказав, що до Першої олександрійської державної нотаріальної контори звернулася із заявою сестра спадкодавця - [PERSON] , подала заяву на прийняття спадщини до нотаріальної контори, при цьому спадкова справа була заведена, але окрім заяви про прийняття спадщини правовстановлюючих чи будь яких інших документів права власності не надано, тому остання за життя не оформила спадщину після смерті брата, а [INFO] [PERSON] загинула в будинку спадкодавця [PERSON] , спричинивши в ньому пожежу. Як вбачається з матеріалів справи влітку 2024 року позивач [PERSON] уклала договір №4286 про надання послуг з управління побутовими відходами (вивезення твердих побутових відходів) з приватного сектору. Догляд за майном свідчить про інтерес [PERSON] до будинку та бажання відновити його, навести лад. Зважаючи на обставини що склалися, [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, оскільки спадкодавець [PERSON] помер у 2000 році, до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до\~ст.\~529\~ЦК Української\~РСР при\~спадкоємстві за\~законом спадкоємцями\~першої черги\~є,\~в рівних\~частках,\~діти (у\~тому числі\~усиновлені),\~дружина і\~батьки (усиновителі)\~померлого. Відповідно, [PERSON] , як єдина дитина спадкодавця, яка є спадкоємицею першої черги. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.550 ЦК Української РСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Суд звертає увагу на те, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно от 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами от 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з приписівПостанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Суд приймає\~ до\~уваги те,\~ що\~ тітка\~позивачки - [PERSON] , подала заяву до нотаріальної контори на прийняття спадщини, спадкова справа була заведена, але окрім заяви про прийняття спадщини останньою не надано правовстановлюючих чи будь яких інших документів права власності. Таким чином, а ні у тітки ні у самої [PERSON] при зверненні до нотаріуса не було документів, які б підтверджували право власності на будинок, що залишився після смерті [PERSON] .. Про вищевикладене йдеться при обґрунтуванні позовних вимог, тобто не спростовується позивачем. У даному випадку суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду обраний не вірний спосіб захисту, з огляду на те, що визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не гарантує оформлення спадкових прав на майно, оскільки відсутні правовстановлюючу документи на житловий будинок [ADDRESS] . Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що у позивача відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок, суд не вбачає законних підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, в зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed