Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У серпні 2025 року адвокат Рудик В.Р. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 175\~265,80 грн, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, 1787,80 грн судового збору, 5730,48 грн за проведення експертизи та 10\~000,00 витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 лютого 2025 року о 16 год 32 хв на вул. Незалежності, 39а в с-щі Гоща відповідач керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння та, не вибравши безпечної швидкості руху, при здійсненні маневру ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого не справився з керуванням та здійснив зіткнення з належним [PERSON] транспортними засобами «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , який рухався на зустріч, та транспортним засобом «Daewoo Matiz», д.н.з. [NUMBER] , спричинивши позивачу шкоду. Постановою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 01 травня 2025 року по справі № 557/270/25 відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та йому призначено покарання на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17\~000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Згідно експертного дослідження від 17 березня 2025 року № ЕД-19/118-25/2219-АВ вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , станом на 04 лютого 2025 року, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 425\~260,80 грн. Оскільки Моторним (транспортним) бюро України (далі МТСБУ) позивачу відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 250\~000,00 грн, представник останнього різницю у виплаті між загальною сумою спричиненої шкоди та виплаченою страховою сумою, яка становить 175\~265,80 грн, просить стягнути із [PERSON] , як винуватця у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, позивач подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій позовні вимоги просив задовольнити та по справі ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання.\~ Процесуальні дії у справі 08 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29 вересня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом установлено, що 04 лютого 2025 року о 16 год 32 хв, в с-щі Гоща на вул. Незалежності, 39а, водій [PERSON] , в порушення підпункту «а»\~Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, при здійсненні маневру ліворуч виїхав на смугу зустрічну руху,\~в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з транспортним засобом\~«Nissan Qashqai», н.з. [NUMBER] , який рухався назустріч, внаслідок чого ці транспортні засоби та транспортні засоби «Daewoo Matiz», н.з. [NUMBER] , «Hyundai i20», н.з. [NUMBER] , отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Постановою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 01 травня 2025 року по справі № 557/270/25 відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та йому призначено покарання на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17\~000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Згідно копії зазначеної постанови, вона набрала законної сили 12 травня 2025 року, а тому встановлені нею обставини, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказуванню. Водночас, судом установлено, що на момент завдання шкоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказані обставини стверджуються даними відкритих баз МТСБУ (https://policy.mtsbu.ua/Search/ByRegNo?md=74F50F2FB92A1A7BB7131AC14356387BC013A4A80BEDD3F084CA25B0A3B0407AB4170D7D51CA185EE3F7B973845831EF8C771A9C43C43DD6DB8CC829AFCD6CA8). Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/118-25/2219-АВ від 17 березня 2025 року про проведення транспортно-товарознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , станом на 04 лютого 2025 року, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 425\~260,80 грн. Як убачається з повідомлення МТСБУ про прийняте рішення у справі № 116367, МТСБУ розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 лютого 2025 року за участю транспортного засобу «Nissan Qashqai», н.з. [NUMBER] , та прийняло рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 250\~000,00 грн. Представник позивача, вказуючи на ухилення відповідача від зобов`язання по відшкодуванню шкоди (різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодуванням), звернувся до суду за захистом порушеного права позивача з даним позовом. Мотиви з яких виходив суд та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 3720-IX) об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку. Статтею 5 Закону № 3720-IX визначено, що Страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Згідно із статтею 18 Закону № 3720-IX, у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної\~пунктом 4\~частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи. Відповідно до\~підпункт 1\~частини першої\~статті 43\~Закону №\~3720-IX\~МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих здійснює\~регламентну виплату\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~заподіяння шкоди\~на території\~України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для повного відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи відповідача на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач [PERSON] , як особа винна у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому МТСБУ у зв`язку з настанням події, передбаченої підпунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 3720-IX, прийнято рішення про здійснення регламентної виплати та здійснено виплату відшкодування у розмірі 250 000 гривень на користь [PERSON] . Водночас, страхова виплата не покриває суму завданої матеріальної шкоди. З урахуванням завданої відповідачем матеріальної шкоди позивачу (потерпілому внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди) в розмірі 425\~260,80 грн та страховою виплатою, здійсненою потерпілому МТСБУ в розмірі 250\~000,00 грн, різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування становить 175\~265,80 грн, яка, виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, на переконання суду, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При цьому судом враховуються, що розмір збитків, завданих позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підтверджений належним чином експертним дослідженням, він не ставиться під сумнів відповідачем, хоча останній мав таку можливість, а розмір страхового відшкодування, отриманого позивачем, підтверджується відповідними доказами. Тобто невідшкодованою позивачу залишається саме різниця між фактичними збитками та отриманим відшкодуванням, при цьому вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди також доведена належним чином. Таким чином, наявні фактичні та правові підстави для захисту порушеного права позивача шляхом задоволення позову в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 141 ЦПК України. Зокрема, частинами першою та другою вказаної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України понесені позивачем та підтверджені належними доказами судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1752,60 грн, витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в розмірі 5\~730,48 грн, та витрати на професійну правничу\~допомогу в розмірі 10\~000,00 грн судом покладаються на відповідача.

Outcome: approved