Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

У серпні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 09.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором було укладено кредитний договір № 1661640, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. на споживчі цілі. На підставі договорів факторингу, право вимоги за названим кредитним договором перейшло від ТОВ «Лінеура Україна» до позивача. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 32800,00 грн, з яких заборгованість по кредиту становить 100000,00 грн та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 22800,00 грн., які разом з судовим збором і витратами на професійну правничу допомогу позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова від 28.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача подав заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутністі, позов задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він двічі в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріали справи свідчать, що 09.03.2021 було оформлено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1661640 (далі за текстом - Кредитний договір) в електронній формі, відповідно до умов якого останньому мало бути надано кредит в сумі 10000,00 грн. на умовах зворотності, строком 30 днів із сплатою фіксованої ставки 1,90 відсотків на день, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти згідно графіку (п.п 1.2 - 1.4, 5.1 Кредитного договору). Графіком платежів до вказаного договору було визначено сплату кредиту та процентів 08.04.2021. Кредит мав бути наданий шляхом зарахування коштів на рахунок до платіжної картки № [NUMBER] . Підписання Кредитного договору та графіку платежів до даного договору відбулося 09.03.2021 шляхом використання одноразового ідентифікатора - В984 відправленого на тел.: 0977934577, як свідчить довідка про ідентифікацію ТОВ «Лінеура Україна». У вищевказану дату на виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» перераховано 10000,00 грн. на картковий рахунок до картки № [NUMBER] , про що надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 № 27330-0403. 24.12.2021 між ТОВ «Кеш ту гоу» (далі - Фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (далі - Клієнт) укладено Договір факторингу № 02-24122001 згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за кредитними договорами, а фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Як передбачено пп. 6.2.3 названого Договору факторінгу права вимоги переходять до Фактора після підписання сторонами цього договору та виконання Фактором п. 7.2 договору - сплати погодженої сторонам суми коштів - 277911,15 грн., що вказана в п. 7.1 даного договору. Оплату було здійснено ТОВ «Кеш ту гоу» платіжними інструкціями від 28.12.2021 №№453, 1696, 1697 на загальну суму 277911,15 грн. ТОВ «Кеш ту гоу» та ТОВ «Лінеура Україна» також було оформлено реєстр боржників до договору факторінгу №02-2412201 від 24.12.2021 р. в якому зазначено відповідача із заборгованістю по кредиту 10000,00 грн. та заборгованістю за відсотками 22800,00 грн., а всього 32800 грн. Також, ТОВ «Кеш ту гоу» підготовлено та подано суду документ із назвою «виписка з особового рахунка за Кредитним договором № 1661640 ПІБ: [PERSON] із сумою заборгованості по кредиту 10000,00 грн. та заборгованості за відсотками 22800,00 грн., а всього 32800 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). За правилами частини дванадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належності телефонного номеру [NUMBER] на який було направлено одноразовий ідентифікатор - В984 [PERSON] . Не містить справа на момент її розгляду доказів належності картки № [NUMBER] саме відповідачу та первинних банківських документів про зарахування на рахунок до даної картки коштів, передбачених Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем не доведено отримання одноразового ідентифікатора саме відповідачем та, відповідно, й підписання останім таким ідентифікатором кредитного договору, зарахування кредитних коштів на вищевказану банківську картку і належність цієї картки саме відповідачу в позові слід відмовити. За правилами ст. 133, ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Отже, судові витрати, до яких входить судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed