Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, в якому зазначає, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницького області від 20 травня 2025 року у справі № 675/622/25 відповідача засуджено за ст.ст. 121 ч. 1, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Так, 15 лютого 2025 року близько 17 години 00 хвилин [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання у коридорі будинку [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав словесний конфлікт зі своєю матір`ю [PERSON] , під час якого умисно з мотивів вчинення домашнього насильства кулаком правої руки наніс щонайменше один удар потерпілій у ділянку живота зліва. Внаслідок таких дій [PERSON] потерпілій [PERSON] , котра відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми живота із розривом селезінки, субкапсулярною та інтраперинхіматозною гематомою, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному підприємстві «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради з 24 лютого 2025 року по 03 березня 2025 року, що становить 7 ліжко-днів. Фінансування вказаного закладу охорони здоров`я здійснювалося за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з розрахунками, наданими Комунальним підприємством «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради вартість лікування потерпілої в обласному центрі планової хірургії та трансплантології за весь час перебування у стаціонарі складає 30\~169,62 грн. Оскільки внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 121 КК України, постраждала [PERSON] , лікування якої здійснювалося за рахунок бюджетних коштів, прокурор просить стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України кошти в сумі 30\~169,62 грн на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] . Ухвалою судді від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі в справі в якості третьої особи Комунальне підприємство «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради. У судовому засіданні прокурор Шудра Ю. В. позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи. Представник позивача Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради Ткач В. О. до суду не прибув, надіслав письмову заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із відповіді № 1706784 від 27 серпня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 26 вересня 2025 року на 09 год. 30 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомлено. Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що останній повідомлений належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою прокурора вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницького області від 20 травня 2025 року у справі № 675/622/25, який набрав законної сили 20 червня 2025 року, [PERSON] засуджено за ст.ст. 121 ч. 1, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Зазначеним вироком встановлено, що 15 лютого 2025 року близько 17 години 00 хвилин [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання у коридорі будинку [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав словесний конфлікт зі своєю матір`ю [PERSON] , під час якого умисно з мотивів вчинення домашнього насильства кулаком правої руки наніс щонайменше один удар потерпілій у ділянку живота зліва. Внаслідок таких дій [PERSON] потерпілій [PERSON] , котра відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми живота із розривом селезінки, субкапсулярною та інтраперинхіматозною гематомою, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю Відповідно до повідомлення № 1417/01-13/25 від 04 серпня 2025 року та довідки розрахунку № 130 від 04 серпня 2025 року Комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради витрати коштів на лікування потерпілої [PERSON] за період із 24 лютого 2025 року по 03 березня 2025 року, що становить 7 ліжко-днів, в обласному центрі планової хірургії та трансплантології становлять 30\~169,62 грн. Кошти на лікування використовувалися з Державного бюджету Національної служби здоров`я України. Звернення прокурора з даним позовом обґрунтовано невжиттям відповідних заходів для відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення Національною службою здоров`я України, про що остання була повідомлена листом виконувача обов`язків керівника Шепетівської окружної прокуратури № 54-6174вих-25 від 11 серпня 2025 року. Частинами 1, 3\~статті 1206 ЦК України\~передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. На підставі ч. 1 ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. У п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року,\~вказано, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартість витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з вимогами п.п. 3, 4 вказаного вище Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Розрахунок витрат, наданий прокурором суду, відповідає вимогам законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог даного позову, оскільки тілесні ушкодження потерпілої [PERSON] та, як наслідок, її перебування на стаціонарному лікуванні знаходяться у прямому причинному зв`язку зі злочином, у вчиненні якого визнано винним відповідача, що підтверджується вироком Ізяславського районного суду Хмельницького області від 20 травня 2025 року у справі № 675/622/25, а розмір витрат лікувального закладу визначений відповідно до встановленого законом порядку. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка задоволена судом, з відповідача по справі на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved