Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19 050 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 29 березня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8444005. 30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 8444005. Відповідно до Реєстру боржників від 30 липня 2024 року до Договору факторингу № 30072024/2 від 30 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 19 050 грн., яка складається: - заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн. 00 коп., - заборгованість за відсотками 12 660 грн. - заборгованість за комісії за надання кредиту 550 - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) 840 грн. Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представником позивача в позовній заяві висловлено прохання про розгляд справи за відсутності представника позивача та відсутності заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково та повідомила суду, що вона дійсно отримувала кредит, проте з сумою відсотків вона не згодна та зазначила, що сума процентів не повинна перевищувати 200% від суми заборгованості. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. 29 березня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8444005. 30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 8444005. Відповідно до Реєстру боржників від 30 липня 2024 року до Договору факторингу № 30072024/2 від 30 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 19 050 грн., яка складається: - заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн. 00 коп., - заборгованість за відсотками 12 660 грн. - заборгованість за комісії за надання кредиту 550 - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) 840 грн. Частиною 1 ст. 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частинами 1, 3 ст.512ЦК\~України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, відповідачем було отримано кредит в розмірі 5\~000,00 грн., який не повернутий. З урахуванням того, що позивач просить стягнути проценти за користування кредитом в розмірі 12\~660,00 грн, вказана сума процентів не перевищує розмір процентів, встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням п. 17\~Прикінцевих та Перехідних положень вказаного Закону, позовні вимоги в частині стягнення основної суми заборгованості та процентів за користування кредитом підлягають задоволенню. Стосовно твердження відповідача про нарахування процентів за користування кредитом в сумі не більше 200%, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. У вказаному положенні, на яке в судовому засіданні посилалася відповідачка, мова іде не про нарахування процентів на користування кредитом, а про нарахування штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язання. Стосовно стягнення неустойки в розмірі 840,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки слід відмовити. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн, оскільки про поданні позову позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору.

Outcome: partial