Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

В липні 2025 року адвокат Печененко Сергій Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області, посилаючись на те, що\~ [PERSON] 26.11.2011 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду була призначена опікуном недієздатної особи - [PERSON] , [INFO] . Опікунство було призначено з ініціативи та за згодою матері підопічної - [PERSON] , яка на той час була похилого віку і їй стало важко самостійно доглядати недієздатну доньку. З [PERSON] , заявниця перебувала у дружніх стосунках, часто відвідувала її сім`ю, підтримувала і допомагала доглядати хвору доньку. З моменту винесення судового рішення, заявниця приймала постійну участь, як опікун в житті [PERSON] , та з моменту смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] вона постійно проживала із [PERSON] , за однією адресою в [ADDRESS] .\~ Опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Підопічна [PERSON] ,\~ постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , була інвалідом першої групи з дитинства, мала психоневрологічні захворювання та потребувала постійного догляду опікуна та супроводу Психоневрологічного диспансеру. Після встановлення опікунства, заявниця постійно приймала участь у догляді [PERSON] . [INFO] \~ померла [PERSON] \~ та залишила заповіт від 14 вересня 2012 року, в якому вона зробила розпорядження на випадок її смерті - все майно яке буде належати на день її смерті де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося у повному обсязі, без будь яких винятків заповідала [PERSON] . Після смерті [PERSON] по заповіту до [PERSON] перейшло нерухоме майно у вигляді 1/4 частини квартири за адресою : [ADDRESS] . Також з 26.01.2017 року після смерті [PERSON] , заявниця переїхала на постійне місце проживання до своєї підопічної\~ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а після успадкування 1/4 частини квартири за заповітом після померлої [PERSON] , з 05 вересня 2017 року вона зареєструвала своє постійне місце проживання разом із постійним місцем проживання [PERSON] за однією адресою в [ADDRESS] . Тож, станом на сьогодні, заявниця є власником 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. [PERSON] до її смерті належали 3/4 частини вищевказаної квартири. Заявниця, як опікун [PERSON] , дбала про неї, створила\~ необхідні побутові умови, забезпечила\~ доглядом та лікуванням, утримувала за власні кошти належне їй та підопічній спільне нерухоме майно у вигляді квартири. [INFO] у віці 58 років померла підопічна [PERSON] . Після її смерті залишилось нерухоме майно у вигляді 3/4 частин квартири за адресою:\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS] , співвласником якої також являється заявниця. [PERSON] не була одружена, не мала дітей та інших родичів, які могли б успадкувати частину вказаної квартири.\~ Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.\~ 03 червня 2025 року заявниця звернулась до Другої державної нотаріальної\~ контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та видачі їй свідоцтва про право на спадщину. В результаті звернення, її було проінформовано, що на підставі п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~ № 296/5і в якому зазначено,\~ що доказом родинних та інших відносин спадкоємця та спадкодавця є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили\~ про встановлення факту родинних та інших стосунків. Та було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Даний факт необхідний для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , а отже даний факт має юридичне значення і від якого залежить набуття права власності на частину квартири [ADDRESS] , співвласником якої є заявниця. Будь - які спори, щодо спадкового майна відсутні, інших спадкоємців, які заявили б свої права немає. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 04.08.1978 року по 31.03.2010 року. З 2010 року [PERSON] фактично вона проживала разом з заявницею\~ за адресою: [ADDRESS] . До моменту смерті та на час смерті [PERSON] та заявниця мали тісний взаємозв`язок та спілкування. У них був спільний побут та життя. Заявниця постійно утримувала спільне майно, сплачувала комунальні платежі, постійно займалась дозвіллям та медичним доглядом. Після її смерті заявниця особисто оплатила та займалася процедурою поховання. Враховуючи викладене, просили суд: встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом з підопічною [PERSON] , [INFO] , в період з 26.01.2017\~ по 10.12.2024 за адресою: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2025 року головуючим суддею визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 07 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом 26.08.2025 р. за вх..№48126 отримано заяву, в якій представник позивача адвокат Печененко С. М.\~ просив розгляд справи проводити у відсутності заявника та представника, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом 26.08.2025 р. за вх..№ 48184 отримано заяву, в якій представник заінтересованої особи Борман О. І. просила слухати справу без представника Білоцерківської міської ради за наявними матеріалами у справі на розсуд суд. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). За ч. 3 ст.294 ЦПК України\~ справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] \~ залишила заповіт від 14 вересня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу\~ Зухар Анастасією Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №1495, в якому вона зробила розпорядження на випадок її смерті - все майно яке буде належати на день її смерті де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося у повному обсязі, без будь яких винятків заповідала [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 липня 2017 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Вишняк О.А., [PERSON] перейшло у власність нерухоме майно у вигляді 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2011 року по справі №2-0-97\~\~ 2011 рік, [PERSON] було призначено опікуном недієздатної особи - [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 26.12.2011 р. [PERSON] , [INFO] була інвалідом першої групи з дитинства, мала психоневрологічні захворювання та потребувала постійного догляду, що підтверджується довідкою да акту огляду МСЕК серії КИО-1 №360870. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та довідкою про причини смерті від 11.12.2024 р. Процедурою поховання [PERSON] займалася [PERSON] ,\~ про що свідчать рахунок-замовлення №2682 від 12.12.2024, свідоцтво про поховання від 12.12.2024 р. за №633, накладні від 12.12.2024 р. [PERSON] належало 3/4 частин квартири за адресою:\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про право власності, про право на спадщину за законом та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги від 10.07.2025 . за №1136, виданої [PERSON] про те, що вона перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та їй з 01.09.2015 р. до 31.12.2023 р. призначено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога нараховувалася [PERSON] . [PERSON] \~ була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 04.08.1978 по 31.03.2010, що підтверджується інформацією про реєстрацію місця проживання особи від 03.06.2025 р. за №15.2-03. Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 03.06.2025 р. за №15.2-03/12321, заявниця [PERSON] з 05.09.2017 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З роз`яснення від 03.06.2025 р. за №1186/02-14 вбачається, що 03 червня 2025 року [PERSON] звернулась до Другої державної нотаріальної\~ контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину. В результаті звернення, [PERSON] було проінформовано, що на підставі п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~ № 296/5, в якому зазначено,\~ що доказом родинних та інших відносин спадкоємця та спадкодавця є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили\~ про встановлення факту родинних та інших стосунків. Та було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Відповідно до довідки від 01.07.2025 р. за №1451/02-14, виданої державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Мариною Мельничук,\~ [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом на рухоме і нерухоме майно, що залишилося після сметрі її недієздатної підопічної [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заявник зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] з підопічною [PERSON] в період з 26.01.2017\~ по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , для неї має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме реалізація нею спадкових прав щодо майна померлої [PERSON] . Також, на підтвердження факту проживання однією сім`єю за однією адресою\~ із підопічною [PERSON] заявник надала копії квитанцій про сплату комунальних послуг та заяву сусідів [PERSON] та [PERSON] , підписи яких посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Федорякою О.С\~ від 24.06.2025 реєстрові № 3042,3043. При вирішенні даних вимог суд виходить із наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Частиною 1, 6 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи,\~ що встановлення факту спільного проживання має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить оформлення спадщини, при цьому дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено юридичний факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю разом з підопічною [PERSON] в період з 26.01.2017\~ по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved