Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 08\~липня 2025\~ТОВ «есі\~Білопілля» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «есі Білопілля» з 01.01.2022 надавало послуги постачання теплової енергії, обслуговування абонентського рахунку та обслуговування, ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке на праві приватної власності належить [PERSON] . Приміщенню присвоєно номер абонентського рахунку [NUMBER] який відкрито на ім`я [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] . За отримані послуги споживачу нараховано - 17281 грн. 13 коп., з них - 13913 грн. 57 коп. за постачання теплової енергії, 1620 грн 43 коп.- за абонентське обслуговування, 1747 грн. 13 коп. - за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання за період з 01 січня 2022 по 31 травня 2025, що не сплачено у добровільному порядку та на сьогоднішній день є боргом і підлягає стягненню. Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «есі Білопілля» просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 17\~281,13 грн. за спожиті житлово-комунальні послуги та сплачений судовий збір. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10 липня 2025 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 35). Заяви, клопотання. 28.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що з позовними вимогами відповідач не згоден повністю. Вважає їх безпідставними та такими, що не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Зважаючи на ту обставину, що Позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на обгрунтування своїх позовних вимог, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а. с. 41). 08.09.2025 відповідач долучив додаткові пояснення, обґрунтовані наступними доводами. Як стверджує позивач, заборгованість за фактично спожиті послуги постачання теплової енергії, які надано ТОВ «есі Білопілля» до вищезазначеного приміщення, підтверджується помісячним розрахунком заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, яка складає 17281 грн. 13 коп. Проте, надана суду, як доказ Довідка про нарахування платежів за постачання теплової енергії не містить відомостей, як первинний обліковий документ, про те яким чином отримано дані, що відповідним будинком спожито в відповідний період зазначену в довідці кількість теплової енергії. Без первинних документів, що містять інформацію про встановлення лічильника в будинку яким обліковується поставлена теплова енергія для такого будинку; відомості про проходження повірки такого лічильника теплової енергії; \~ \~ \~ \~відомості про початкові та кінцеві показники лічильника теплової енергії на відповідний період; відомості про загальну площу будинку, яка враховується при розподілі витрат на оплату отриманої теплової енергії; дат закінчення опалювального періоду, неможливо встановити обсяг спожитої теплової енергії індивідуальним споживачем в багатоквартирному будинку. За таких обставин, Позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів спожитого обсягу теплової енергії за вказаною адресою. Крім того, Позивач протягом вказаного в позові періоду послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання будинку [ADDRESS] не надав. Позивачем безпідставно включено Відповідача, як абонента до переліку споживачів послуг які надаються Позивачем. Доказів затвердження тарифу на абонентське обслуговування Позивачем не надано. Відповідно до відомостей з Реєстру речових прав наданих Позивачем до суду, право власності на квартири [ADDRESS] , зареєстровано 11.04.2024. З 18.04.2022 відповідач проходить службу в складі Збройних Сил України, і не перебуває на території м. Білопілля, а отже і послугами з опалення приміщення, технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання не користується (а. с. 42-52). Представник позивача ТОВ «есі Білопілля» Низовий В.В. у судове засідання не з`явився, долучив заяву про розгляд справи без участі представника та підтримання позовних вимог (а. с. 42). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, не визнає позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні, враховуючи додаткові пояснення (а. с. 53). Приймаючи до\~уваги наведені\~положення Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод,\~предмет спору,\~його значення\~для сторін,\~за письмової\~їх згоди\~про розгляд\~справи без\~їх участі,\~суд ухвалює\~рішення без\~участі сторін\~та без\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~на підставі\~наявних матеріалів\~справи,\~що відповідає\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «есі Білопілля» є юридичною особою та здійснює господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та з постачання теплової енергії (а. с. 5). Згідно з розпорядженнями голови Сумської ОДА №№ 744-ОД, 745-ОД, 746-ОД від 30.11.2021 ТОВ «есі Білопілля» видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами на необмежений строк (а. с. 12-14). Рішенням виконавчого\~комітету Білопільської\~міської ради\~№359\~від 16.12.2021\~виробником та\~виконавцем комунальних\~послуг на\~території Білопільської\~міської територіальної\~громади з\~постачання теплової\~енергії визначено\~з 01.01.2022 ТОВ «есі Білопілля», яке надає послуги з постачання теплової енергії, здійснює абонентське обслуговування абонентського рахунку та послугу з обслуговування, ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання, у тому числі у будинку [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку (а. с. 11). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира [ADDRESS] 11.04.2024 зареєстрована на праві власності за [PERSON] та [PERSON] в розмірі частки за кожним (а. с. 7). Приміщенню, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] присвоєно особистий рахунок № [NUMBER] . Оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] не є приміщенням з індивідуальним опаленням та є нерухомим об`єктом приватної власності на вказане приміщення розподіляється частина послуги, поставленої до усього будинку теплопостачальною організацією. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), як споживач послуг ТОВ «есі Білопілля» зобов`язаний вносити плату за надані комунальні послуги. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних послуг. Заборгованість [PERSON] , як власника приміщення і споживача послуг, які надано за адресою: [ADDRESS] за абонентське обслуговування у період з 01.01.2022 по 31.05.2025 склала 1620 грн 33 коп., заборгованість за постачання теплової енергії -13 913 грн 57 коп. та заборгованість за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем у період з 01.01.2022р. по 31.12.2024 склала 1747 грн 13 коп., що підтверджується довідками про нарахування платежів за постачання теплової енергії, за абонентське обслуговування, за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання (а. с. 8-10). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами ЦК України та ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 322\~ЦК України власник\~зобов`язаний\~утримувати майно,\~що йому\~належить,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Згідно зі статтями\~67,\~68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до\~правової позиції\~Великої Палати\~Верховного суду,\~викладеної у\~постанові від\~07\~липня 2020\~року у\~справі №\~7128916/17-ц,\~надання житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах.\~Споживачі зобов`язані\~оплатити житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними.\~Факт відсутності\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг сам\~по собі\~не може\~бути підставою\~для звільнення\~споживача від\~оплати послуг\~у повному\~обсязі. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. В ухвалі ВССУ від 20 листопада 2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (стаття 156 ЖК України). Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Статтею 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до\~ст.\~19\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Вартістю послуг з постачання гарячої води (гарячого водопостачання) та послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) є встановлені відповідно до законодавства тарифи. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Висновки суду. Аналізуючи вище\~наведені норми\~матеріального права\~та надані\~позивачем докази,\~суд дійшов\~до висновку,\~що ТОВ\~«есі Білопілля»\~виконало свої\~зобов`язання щодо\~надання послуги\~обслуговування абонентського\~рахунку та\~обслуговування,\~ремонт внутрішньобудинкових\~систем теплопостачання\~до житлового\~приміщення,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яке на\~праві приватної\~власності (1/2\~частка)\~належить [PERSON] [PERSON] , присвоєно номер особистого рахунку [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] . Натомість, відповідач свої зобов`язання щодо внесення оплати за надані комунальні послуги порушив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не погашена на даний час. Відповідач в своїх доводах посилається на те, що квартира за вказаною адресою згідно відомостей з Державного реєстру речових прав зареєстрована на праві власності за ним 11.04.2024, а нарахування проводились з 01.01.2022. Як зазначалось, рішенням виконавчого комітету Білопільської міської ради №359 від 16.12.2021 виробником та виконавцем комунальних послуг на території Білопільської міської територіальної громади з постачання теплової енергії визначено з 01.01.2022 ТОВ «есі Білопілля», який надає послуги з постачання теплової енергії, здійснює абонентське обслуговування абонентського рахунку та послугу з обслуговування, ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання, у тому числі у будинку [ADDRESS] . Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Крім цьому, упродовж опалювального періоду 2022-2025 скарг щодо якості чи відсутності послуг постачання теплової енергії від [PERSON] , як власника житлового приміщення, розташованого у [ADDRESS] до підприємства не надходило. Претензій від споживача про перерахунок плати за надані послуги не надходило. Відповідач наданий позивачем розрахунку заборгованості не спростовував та не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б погашення суми боргу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2423,00 грн. (а. с. 32). На підставі викладеного,

Outcome: approved