Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

10.06.2025 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлови будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку належить 11/50 цього будинку. В належному їй житловому приміщенні зареєстрована відповідачка, яка є її рідною донькою, проте більше 15 років не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає. Під час звернення до ЦНАП для здійсненння зняття з реєстрації відповідача отримала відмову внаслідок особистої присутності її доньки та відсутності згоди інших співвласників цього будинку. Реєстрація відповідачки порушує її право на вільне користування, володіння та розпорядження належного їй майна, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 16.06.2025 провадження в справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу та третім особам. 10.09.2025 р. від відповідача надайшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, відповідачка їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На виконання вимог ст. 206 ЦПК України суд, перевіривши доводи, викладені в заявах по суті справи, обізнаність сторін з наслідами визнання позову відповідачем, перевіривши наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, а також що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 19.05.1998 державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори, Тетерською К.В., [PERSON] є власником 11/50 будинку [ADDRESS] . В належній їй частині жилого будинку, крім неї з 11.11.1998 р. зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка є членом сім`ї власника (рідна донька), що підтверджується копією будинкової книги. Згідно положень ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Непроживання в цьому житловому приміщенні відповідача тримвалий час, враховуючи її заяву про визнання позову, визнано учаниками справи, а тому доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК України\~з урахуванням положень ч. 1 ст.405ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 4\~ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України\~член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Беручи до уваги наведене, те, що відповідачка в квартирі не проживає понад 15 років, її особистих речей не має, участі у спільному побуті не бере та витрат по утриманню квартири чи сплаті комунальних послуг не несе, суд дійшов висновку про те, що такі її дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що вона самостійно залишили житлове приміщення і протягом тривалого часу не намагалася вселитись у таке, тому її слід визнати такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

Outcome: approved