Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Представник позивача\~Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" Волконітіна К.Ю. звернулася до суду з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд"до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 030524-12 від «03» травня 2024 року, згідно якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий Центр». На виконання умов договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . Так, між ТОВ «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] 18.06.2019 року укладено кредитний договір (оферти) № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7\~000,00 грн., що підтверджується довідкою субконто (виписка) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28%.Відповідно до заявки від 18.06.2019 року кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 7 000,00 грн. з первинним строком на 14 днів, а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом станом на 23.06.2025 утворилась заборгованість у розмірі\~12 460,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 000,00 грн. та за відсотками 1 960,00 грн., а також штраф у розмірі 3 500,00 грн. (який нараховано відповідно до п.5.4 Кредитного договору № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року), чим порушуються права та інтереси позивача. На підставі\~викладеного,\~представник позивача\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Новий Колектор»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 18.06.2019-010000117\~від 18.06.2019\~рокуу розмірі 12 460,00 грн.., а також судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. Станом на 29 вересня 2025 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Адресоване відповідачу поштове відправлення згідно трекінгу з сайту «укрпошта» вручено одержувачу 03 липня 2025 року. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 18.06.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 18.06.2019-010000117 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов договору та заявки від 18.06.2019 року, [PERSON] надано кредит у розмірі 7\~000,00 грн., з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28%. Визначено графік платежів, а саме, сума кредиту 7\~000 грн. та проценти 1 960 грн. сплачуються до 02.07.2019 року включно. Даний договір підписано одноразовим ідентифікатором. Також позивачем\~до матеріалів\~справи додано підтвердження укладання кредитного договору № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року; пропозиція про укладення кредитного договору (оферта); копію паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON] . Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 23.06.2025 утворилась заборгованість у розмірі\~12 460,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 000,00 грн. та за відсотками 1 960,00 грн., а також штраф у розмірі 3 500,00 грн. (який нараховано відповідно до п.5.4 Кредитного договору № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року), що вбачається із довідки субконто за період з 18.06.2019 року по 06.06.2025 року, довідки про розмір простроченої заборгованості. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом Украiни «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реестрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реестрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн». Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. 03 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено Договір факторингу 030524-12, за умовами якого ТОВ «Споживчий Центр» передає (відступає) ТОВ «Новий Колектор» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Новий Колектор» приймає належні ТОВ «Споживчий Центр» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до п.п.2.4., 2.5. зазначеного Договору факторингу, Сторони домовилися, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клієнтом Факторові з моменту підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . Таким чином, позивач ТОВ «Новий Колектор» набув права вимоги до Відповідача за кредитним договором № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року на заборгованість у розмірі 12 460,00 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідачем не оспорено факт укладення кредитного договору та його умови, а відтак правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється. Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 23.06.2025 утворилась заборгованість у розмірі\~12 460,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 000,00 грн. та за відсотками 1 960,00 грн., а також штраф у розмірі 3 500,00 грн. (який нараховано відповідно до п.5.4 Кредитного договору № 18.06.2019-010000117 від 18.06.2019 року) Згідно п.п. 5.4 п. 5 кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що відповідач\~після отримання\~кредитних коштів\~взяті на\~себе зобов`язання\~відповідно до\~укладеного договору\~не виконує,\~істотно їх\~порушує,\~до погашення\~заборгованості заходів\~не вживав,\~що є\~підставою для\~стягнення з\~нього заборгованості\~за кредитним\~договором. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved