Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

08 липня 2025 року заступник керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області Зайцева І.А., що діє в інтересах держави в особі позивачів Державної екологічної інспекції у Сумській області, Шосткинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища. В обґрунтування позовних вимог вказано, що ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2024 у справі 589/4043/23 відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України на підставі ст. 49 КК України, кримінальне провадження закрито. Згідно цієї ухвали, [PERSON] , 16.11.2021 о 18:00 год., з метою незаконного вилову риби, використовуючи заборонене знаряддя лову ліскову сітку, незаконно виловив з водного об`єкту, розташованого на території Клишківського старостинського округу ШМР, водні біоресурси (рибу), а саме: 35 особин виду щука, 2 особини виду окунь, 1 особину виду короп, 55 особин виду карась. Згідно розрахунків Державної екологічної інспекції у Сумській області шкода, заподіяна в наслідок незаконного вилову водних біоресурсів становить 218365,00 грн. Розрахунок заподіяної шкоди також узгоджується з висновком експертів №953/954 за результатами комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи. Оскільки під час закриття вказаного кримінального провадження цивільний позов до [PERSON] щодо відшкодування заподіяної шкоди був залишений без розгляду, користуючись своїм правом, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в порядку цивільного провадження. Прокурор та представники позивача, в судовому засіданні, кожний окремо, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, мотивуючи обставинами викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що рибу він не виловлював, а знайшов її, забрав щоб не пропала. Також вказав, що раніше працював у орендаря цієї водойми, сам зариблював ставок. В 2023 році уклав договір оренди водойми. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали позову, надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2024 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, на підставі 49 КК України, провадження у справі закрито. Цивільний позов залишено без розгляду, скасовано арешт майна, накладений на ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17.11.2021 у справі 589/4773/21, визначено долю речових доказів, стягнуто в дохід держави вартість проведення експертизи в розмірі 14338,80 грн. Разом з цим, [PERSON] не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, що і зазначено у вищевказаній ухвалі. Також, зі змісту ухвали вбачається причинно наслідковий зв`язок між умисними незаконними діями [PERSON] та заподіянням значної шкоди водним біоресурсам України в розмірі 218365 грн, які виразились у незаконному зайнятті рибним промислом. (а.с.11) Сума, яка підлягає відшкодуванню, за вказані умисні незаконні дії [PERSON] була розрахована Державним інспектором з ОНПС Сумської області В.В. Чубун, на основі Постанови від 21.11.2011 р. №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів біоресурсів» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №1039 від 06.01.2021). і становить 218365,00 грн. (а.с.14) Згідно висновку експертів №953/954 за результатами проведення комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження №120212055700000680 складеного 15.06.2023, в обсязі наданих на дослідження документів, розрахунок наданий Державним інспектором з ОНПС Сумської області В.В. Чубун, арифметично підтверджується в загальній сумі 218365,00 грн. (а.с.15-23) Отже, з вищевикладеного вбачається, що [PERSON] надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття у зв`язку з цим кримінального провадження відносно нього. Під звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в судовій практиці розуміється відмова держави в особі компетентних органів від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав\~це застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок. Положеннями КПК України не передбачено обов`язку суду під час закриття провадження встановлювати вину особи, проте це випливає із самої суті інституту звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки з огляду на положення кримінального та кримінального процесуального закону звільнити від кримінальної відповідності у зв`язку із закінченням строків давності можливо лише ту особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. В судовому засіданні [PERSON] розмір заподіяних збитків не оспорював, посилаючись на те, що жодних протиправних дій не робив, рибу не виловлював. Відповідно до положень\~ст. 13 Конституції України,\~ст. 324 Цивільного кодексу України,\~ст. 5 Закону України «Про тваринний світ»\~об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією України. Згідно зі\~ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. Відповідно до\~ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області»\~відповідно до абзацу першого пункту 7-1\~розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня\~1997 року №280/97-ВР (далі\~Закон №280/97-ВР) визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Сумської області згідно із додатком. Згідно із вищевказаним додатком до складу Шосткинської територіальної громади увійшла Клишківська територіальна громада Шосткинського району Сумської області. З врахуванням наведених положень закону необхідно вважати, що Шосткинська міська рада є органом, який від імені держави уповноважений здійснювати функції щодо пред`явлення позову про відшкодування шкоди внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, оскільки такі повноваження передбачені\~Законом України «Про місцеве самоврядування»\~та іншими нормативними актами. Відповідно до ч. 1\~ст. 47 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об`єктів тваринного світу згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 17.09.1996. Статтею 69-1 Бюджетного кодексу України\~передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних - бюджетів та бюджетів АРК- 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. За змістом статей\~68,\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дію і негативними наслідками. Водночас зі змісту частини другої статті 1166 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, яка полягає в тому, що наявність вини заподіювача шкоди не підлягає доведенню позивачем, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Із вищезазначеними положеннями цивільного законодавства в повній мірі кореспондуються і приписи п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.89 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в якому зазначено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки [PERSON] обвинувачувався у вчиненні умисних дій, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду, в розмірі 218365 грн, кримінальне провадження щодо нього закрито з нереабілітуючих підстав, тому факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача, його вина, причинний зв`язок між протиправною дію і негативними наслідками\~доведено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, ч 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3275 грн 47 коп.

Outcome: approved