Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 04 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1410. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось. Фактичні шлюбні відносини припинені. Відносини між сторонами погіршились ще в 2020 році. З цього часу постійно виникають конфлікти. Сторони разом не проживають з 02 березня 2025 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та дітей. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 липня 2025 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою від 17 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. 04 серпня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач погодився з твердженням позивача про те, що шлюб перестав ґрунтуватись на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки один одного, що є моральною основою шлюбу як того вимагають положення ст.55 Сімейного кодексу України, а тому не заперечує щодо розірвання шлюбу між сторонами. 15 вересня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що наведені у відзиві відповідачем обставини, на які він посилається як на обґрунтування підстав для розірвання шлюбу, не відповідають дійсності, та просить розірвати шлюб з підстав, наведених в позовній заяві та у відповіді на відзив. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного юстиції у м. Києві, актовий запис №1410, про що було видано свідоцтво серії [NUMBER] від 04 серпня 2007 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 2010 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 листопада 2016 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що спільне життя подружжя не склалось, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить інтересам позивача та дітей. Відповідач позовні вимоги визнав. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved