Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

ТОВ "Цикл фінанс" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 22031000122620 від 22.04.2019 у розмірі 37001,60 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 22.04.2019 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] 22.04.2019 було укладено кредитний договір №22031000122620. Згідно з умовами договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 38500 грн, строком на 36 місяців, кінцева дата повернення кредиту 22.04.2022. Щомісячна комісія становить 1,5 % від суми кредиту, процентна ставка на строкову заборгованість - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56 % річних. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 28.03.2024 згідно умов договору факторингу № 28/03/24, АТ "Банк Кредит Дніпро" відступлено право вимоги за кредитним договором №22031000122620 від 22.04.2019 на користь ТОВ "Цикл фінанс", тому відповідно ТОВ "Цикл фінанс" набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед ТОВ "Цикл фінанс" становить 37001,60 грн, з яких 31477,96 - сума заборгованості по тілу кредиту; 903,64 грн - заборгованість по відсотках; 4620 грн - заборгованість по комісії. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомила. Заяв, клопотань від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 квітня 2019 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] було укладено кредитний договір №22031000122620. Згідно з умовами договору Банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти - кредит у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит. сплатити плату за кредит (проценти та комісію), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку встановлені договором. Сума кредиту становить 38500 грн, строком на 36 місяців, кінцева дата повернення кредиту 22.04.2022. Щомісячна комісія становить 1,5 % від суми кредиту, процентна ставка на строкову заборгованість - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56 % річних. Згідно з випискою по особовому рахунку від 22 квітня 2019 року, виданою Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", [PERSON] отримала кошти у сумі 38500 грн, призначення платіжної операції - надання кредитних коштів згідно кредитного договору № 22031000122620. 28 березня 2024 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цикл фінанс" було укладено договір факторингу № 28/03/24, на підставі якого АТ Банк Кредит Дніпро" відступило ТОВ "Цикл фінанс" право вимоги до [PERSON] . Згідно з витягу реєсту боржників до договору факторингу сума боргу перед ТОВ "Цикл фінанс" становить 37001,60 грн, з яких 31477,96 - сума заборгованості по тілу кредиту; 903,64 грн - заборгованість по відсотках; 4620 грн - заборгованість по комісії. При вирішенні спору суд керується такими нормами права. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, під час підписання кредитного договору сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч. 8\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання". Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що між\~первісним кредитором\~та [PERSON] виникли договірні\~відносини внаслідок\~отримання відповідачем\~кредиту.\~Права вимоги\~за кредитним\~договором було\~відступлено позивачу\~по справі,\~кредит не\~повернуто,\~а отже\~позовні вимоги\~ТОВ "Цикл\~фінанс"\~підлягають задоволенню.\~Відповідачка відзиву\~чи заперечень\~на позов\~не подала,\~тому наданий\~позивачем розрахунок\~заборгованості за\~відсутності заперечень\~щодо такого\~розрахунку від\~відповідача приймається\~судом як\~достовірний.\~Фактично отримані\~та використані\~позичальником грошові\~кошти у\~добровільному порядку\~не повернуті.\~Тож,\~ [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом\~ст. 137 ЦПК\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено,\~що понесені\~ТОВ "Цикл\~фінанс" витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025; актом № 22031000122620 про підтвердження факту надання правничої допомоги від 21.07.2025; додатковою угодою від 21.07.2025 № 22031000122620 до договору № 43453613. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією переказу коштів № 12490 від 21.07.2025 (а.с. 7), позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved