Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У серпні 2025 року позивач [PERSON] через представника адвоката Протасову В.Ю. звернулася до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування позову вказала, що 16 листопада 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Позивач вказала, що протягом перебування у шлюбі відносини між сторонами не складалися, не було взаєморозуміння, спільних інтересів та планів на майбутнє, спроби порозумітися не принесли ніякого позитивного результату; подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим; збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просила розірвати\~шлюб та не надавати строку для примирення. Відповідач [PERSON] не скористався правом подати відзив на позов, свою позицію виклав у письмових запереченнях, які подав до суду 28 вересня 2025 року. У запереченнях відповідач просив розірвати шлюб, укладений між ним та позивачем та відмовити в позові в частині стягнення з нього судових витрат, оскільки він не працює, не має доходів та має травму ока (арк. спр.31-46). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Протасова В.Ю. в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлені. В поданій 30 вересня 2025 року до суду заяві представник позивача просила проводити розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2025 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.16). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 листопада 2007 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3614 (арк.спр.4). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення шлюбних відносин, не бажання примиритися та зберігати шлюбні відносини. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнав позов та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206\~ЦПК України є підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на які вірно покликається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог частини першої статті 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на її користь з відповідача згідно приписів частини першої статті 141 ЦПК України. Підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні, оскільки майновий стан, який є підставою для такого звільнення в порядку, визначеному статтею 8 Закону України «Про судовий збір», належними та допустимими доказами відповідач не довів, а додані останнім до письмових заперечень медичні документи таку обставину не підтверджують.

Outcome: approved