Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року в розмірі 17 537 грн. 20 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договором кредитної лінії № 236866802 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV96D5D, зокрема, 24 грудня 2021 року о 14 год. 03 хв. 36 сек. ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. За умовами вказаного кредитного договору [PERSON] був наданий кредит на суму 6 800 грн. 00 коп зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» своє зобов`язання за договором кредитної лінії виконало та перерахувало грошові кошти на банківський рахунок відповідача. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Проте [PERSON] свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі 17 537 грн. 20 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 800 грн 00 коп та заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 10 737 грн 20 коп. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року. У подальшому 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01 та до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року. 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року на загальну суму 17 537грн. 20 коп. Оскільки у добровільному порядку заборгованість за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року [PERSON] погашена не була, то ТОВ «Юніт Капітал» звернулося з вказаним позовом до суду. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 18 липня 2025 року позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та судовий розгляд справи призначений на 23 вересня 2025 року на 09 год 30 хв (а.с. 102). Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився. У своїй позовній заяві ТОВ «Юніт Капітал» зазначило про розгляд справи без участі його представника, а також, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 8зв). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 108-115), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву [PERSON] наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 202-0 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 24 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 236866802 (а.с. 52зв-55). [PERSON] підписав вказаний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV96D5D, зокрема, 24 грудня 2021 року о 14 год. 03 хв. 36 сек. ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так» (а.с.55зв). Пунктом 1.1 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 6 800 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається на строк 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 23 січня 2022 року (п.п. 1.7 договору). Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п.1.8 договору) Пунктом 1.9. передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 (три цілих шістдесят п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним(п.п.1.9.1); за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті (п. 1.9.2). 24 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 800 грн 00 коп на банківську карту відповідача № [NUMBER] (а.с. 31, 118, 119), тобто ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року. Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. [PERSON] свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року не виконував належним чином, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість на загальну суму 17 537 грн. 20 коп, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 6 800 грн 00 коп та заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 10 737 грн 20 коп. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 11-14), за яким Клієнт (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язується відступити Фактору (ТОВ «Таліон Плюс») права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. договору). Пунктом 4.1. вищевказаного договору визначено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром права вимоги. До Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», були укладені додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу № 28/1118-01, а саме: - № 19 від 28 листопада 2019 року до 31 грудня 2020 року (а.с. 16 зв); - № 26 від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року (а.с. 17-20); - № 27 від 31 грудня 2021 року до 31 грудня 2022 року (а.с. 22); - № 31 від 31 грудня 2022 року до 31 грудня 2023 року (а.с. 22зв); - № 32 від 31 грудня 2023 року до 31 грудня 2024 року (а.с. 23). На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року на загальну суму 17 537 грн. 20 коп, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 6 800 грн 00 коп та заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 10 737 грн 20 коп (а.с. 86-87). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01 (а.с. 78-80). Вказаним договором визначено, що Клієнт (ТОВ «Таліон Плюс») зобов`язується відступити Фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. договору), право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1. договору). На підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за договором кредитної лінії № 236866802, укладеним 24 грудня 2021 року між [PERSON] ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на загальну суму 17 537 грн. 20 коп, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 6 800 грн 00 коп та заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 10 737 грн 20 коп (а.с. 75 зв.-76). 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю (а.с. 70-73). Пунктами 1.1. вищевказаного договору передбачено, що за цим договором Фактор (ТОВ «Юніт Капітал») зобов`язується передати в розпорядження Клієнта (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід до Клієнта від Фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Акт прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року був підписаний ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» 04 червня 2025 року (а.с. 66). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 236866802, укладеним 24 грудня 2021 року на загальну суму 17 537 грн. 20 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 800 грн 00 коп та заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 10 737 грн 20 коп. (а.с. 68 зв.- 69 ). Згідно ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. [PERSON] не здійснював погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 236866802, укладеним 24 грудня 2021 року ні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ні ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ні ТОВ «Юніт Капітал». За таких обставин, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути заборгованість за договором кредитної лінії № 236866802 від 24 грудня 2021 року на загальну суму 17 537 грн. 20 коп, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 6 800 грн 00 коп та заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 10 737 грн 20 коп. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем ТОВ «Юніт Капітал» при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с. 1). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 00 коп (а.с. 1). Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу). ТОВ «Юніт Капітал» прохає стягнути з відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн 00 коп. На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання ТОВ «Юніт Капітал» адвокатом Тараненком А.І. професійної правничої допомоги суду надані: договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.58); протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.58 зв.), додаткова угода № 25770497817 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.56зв), акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с. 57), свідоцтво про право на заняття адвокатом Тараненко А.І. адвокатською діяльністю № 4956 (а.с.56зв.). Частиною 3 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved