Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

23.01.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», від імені та в інтересах якого діє представник Мих В.О., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №5290496, згідно умов якого відповідач отримала 5\~100 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором № 5290496 перейшло до ТОВ «ФК «Кредит Капітал». Відповідач неналежним чином виконувала свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 18\~502,16 грн., з яких: 5\~100 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13\~045,16 грн. заборгованість за відсотками; 3\~057 грн. прострочена заборгованість за комісією. У зв`язку з чим просять стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 05.02.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 18.03.2025 від представника відповідача адвоката Бугайченко Т.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія кредитного договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Крім того, на підтвердження надання кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» надало копію платіжного доручення 115449144 від 17.11.2023 на суму 5\~100 грн., в якому зазначено отримувачем [PERSON] , номер картки. Але копія вказаного платіжного доручення не містить відмітки про час його прийняття та виконання банком, не містить повного номера картки, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме [PERSON] . Крім того, копія вказаного платіжного доручення засвідчена позивачем, а наявний на ньому відтиск печатки платника, тобто ТОВ «Мілоан», є нечетабельним. Між тим, сформований Витяг представником ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до Договору відступлення прав вимог №104-МЛ від 26.03.2023 містить лише його підпис, а підпис представника ТОВ «Мілоан» відсутній. Крім того, на дату формування витягу, кредитний договір від 17.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено не було, як не було укладено і договір відступлення прав вимоги між ТОВ «Мілоан» та позивачем. Крім того, вважає за необхідне звернути увагу суду на ту обставину, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, ТОВ «Мілоан» за один день користування кредитом, проценти нараховано двічі, що свідчить про ініціювання перед судом питання про подвійне притягнення відповідача до юридичної відповідальності, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України. У зв`язку з чим у задоволені позову просить відмовити повністю. 02.04.2025\~від представника\~позивача надійшов\~відповідь на\~відзив,\~в якому\~вона зазначає,\~що ТОВ\~«Мілоан» надіслало\~відповідачеві одноразовий\~ідентифікатор із\~кодом для\~підписання договору\~у вигляді\~смс на\~номер телефону\~Відповідача,\~який той\~використав для\~підписання відповіді\~про прийняття\~пропозиції товариства\~щодо укладення\~кредитного договору\~№ 5290496\~від 17.11.2023,\~що зафіксовано\~в ІТС\~товариства.\~Кредитний договір\~№ 5290496\~від 17.11.2023\~є укладеним\~в електронній\~формі.\~При укладенні\~договору позичальник\~підтвердив,\~що інформація\~щодо порядку\~видачі,\~суми кредиту,\~комісії,\~річної процентної\~ставки,\~строку кредиту,\~правила надання\~фінансових послуг\~йому надані\~з дотриманням\~вимог законодавства\~про захист\~прав споживачів\~та забезпечує\~правильне розуміння\~позичальником суті\~фінансової послуги\~без нав`язування\~її придбання. Доводи Відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 115449144 від 17 листопада 2023 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] на Кредит рах. № 473121*16 кредитні кошти в сумі 5\~100 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору. З витягу із Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог № 104-МЛ від 26.03.2024 вбачається, що ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ ФК «Кредит Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором №5290496. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18\~502,16 грн. Комісія за надання кредиту: 357.00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 803.25 грн., які нараховуються за ставкою 1.05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 16\~065.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. У зв`язку з чим просить позов задовольнити повністю, а справу розглядати без участі їх представника. 02.06.2025 від представника відповідача адвоката Бугайченко Т.А. надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначає, що ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачений максимальний розмір денної процентної ставки 1%. Отже, відсотки за прострочення виконання зобов`язання за 105 днів становлять 5\~355 грн., виходячи з наступного розрахунку: 5\~100 (тіло кредиту) *1% *105 днів = 5\~355. У разі, якщо суд дійде до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог, просить врахувати вказані обставини. 04.06.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно з якими кредитний договір № 5290496 був укладений 17.11.2023, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а також строк дії вищевказаного договору закінчився 01.03.2024 відповідно до п.1.4 Кредитного договору. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498 ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Кредитний Договір №5290496 був укладений до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». За таких обставин, застосування відповідачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1% є безпідставним. 17.07.2025 від представника відповідача адвоката Бугайченко Т.А. надійшло клопотання про долучення доказів, в якому вона зазначає, що чоловік відповідача [PERSON] є військовослужбовцем, призваний до ЗСУ по мобілізації на особливий період. Таким чином, на підставі п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідачу, як дружині військовослужбовця не нараховуються проценти за користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала клопотання про розгляд справи без їх участі, у задоволені позову просить відмовити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.11.2023 [PERSON] звернулася до ТОВ «Мілоан», у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву на кредит № 5290496 та на підставі чого уклала Договір про споживчий кредит № 5290496. Згідно умов договору: п. 1.2. сума кредиту становить 5\~100 грн.; п. 1.3. кредит надається загальним строком на 105 днів з 17.11.2023 (дата надання кредиту) і складає з пільгового періоду та поточного періодів; п.1.3.1. пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.12.2023 (рекомендована дата платежу); п.1.3.2. поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 01.03.2024 р. (дата остаточного погашення заборгованості); п. 1.5.1. комісія за надання кредиту: 357.00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. п. 1.5.2. проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 803.25 грн., які нараховуються за ставкою 1.05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. п. 1.5.3. проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 16\~065.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно з копією Договору відступлення права вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024, ТОВ «Мілоан» відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуває права грошової вимоги, зокрема і до Договору № 5290496. Згідно Витягу з реєстру боржників від 26.03.2025, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 18\~502,16 грн. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~до укладення договору До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Частиною п`ятою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Фінансова установа свої зобов`язання за договором виконала, надавши відповідачу кредит, в той же час вбачається, що відповідач використала кредитні кошти на власний розсуд, однак використані кошти в повному обсязі не повернула. Отже, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов договору кредиту, заборгованість за тілом кредиту доведеною. Щодо відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15 (провадження № 61-18379св21). Таким чином, нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року не більше 1%. Таким чином, з урахуванням умов договору, заборгованість відповідача за відсотками становить за період: з 17.11.2023 по 02.12.2023 (15 днів пільгового періоду) по 1,05%, тобто 5\~100 грн.*15 днів*1,05% = 803,25 грн.; з 03.12.2023 по 23.12.2023 по 3,5% (21 день згідно умов договору стандартна ставка до внесення змін в законодавство) тобто 5\~100 грн.*21 день*3,5% = 3\~748,50 грн.; з 24.12.2023 по 29.02.2024 по 2,5% (69 днів з моменту набрання чинності змін і до закінчення строку кредитування), тобто 5\~100 грн.*69 днів*2,5% = 8\~797,50 грн. Таким чином, загальна заборгованість за відсотками становить 13\~349,25 грн. У частині\~першій\~статті\~13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини\~другої\~статті\~264 ЦПК України\~при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Враховуючи, що позивачем пред`явлено вимогу до відповідача про стягнення відсотків в сумі 13\~045,16 грн., яка є меншою, ніж сума відсотків за розрахунком суду, суд вважає за необхідне стягнути саме цю суму заборгованості по відсоткам. Проте, суд звертає увагу, що ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник. Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а фінансова установа не мала права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо посилань представника відповідача на п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як на підставу звільнення від нарахованих процентів, суд зазначає наступне. Згідно з п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції станом на дату укладення кредитного договору 17.11.2023), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» 3633-IX від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, були внесені зміни в ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема п. 15 ст. 14 вказаного Закону було викладено в новій редакції, а саме було розширено та включено до нього дружин (чоловіків) військовослужбовців. Таким чином, станом на дату закінчення строку кредитування (29.02.2024) вказана норма, на яку посилається представник відповідача, не розповсюджувалась на дружин (чоловіків) військовослужбовців. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов договору кредиту, заборгованість в сумі 18\~145,16 грн., з яких: 5\~100 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13\~045,16 грн. заборгованість за відсотками, доведеною, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2\~375,65 грн. (98,07% від 2422,40 грн.).

Outcome: partial