Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного спільного проживання однією сім`єю разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння. Померла [PERSON] не залишила заповіту. Спадкоємцем 4 черги за законом є [PERSON] , заявник, який фактично проживав із спадкодавцем без реєстрації та вели разом спільне господарство більше п`яти років. Після смерті [PERSON] заявник має намір успадкувати вищевказане майно в порядку спадкування за законом. Однак, заявник на день смерті спадкодавця [PERSON] , разом з нею не був зареєстрований. З метою реалізації спадкових прав заявник звернувся до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. із заявою про прийняття спадщини. Проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки особливістю четвертої черги спадкоємців за законом є дві обставини: до четвертої черги включені особи, які не перебували зі спадкодавцем ні в шлюбних відносинах, ні в кровному спорідненні, а були пов`язані з ним лише спільним проживанням однією сім`єю; спільне проживання повинно тривати не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, для встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю заявника разом із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, заявник звернувся до суду. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він із своєю сім`єю жив з [PERSON] в одному господарстві по [ADDRESS] десь 10 років до дня її смерті в 2014 році, вони разом вели спільне господарство. [PERSON] та її мама померли, а він їх хоронив. Представник заінтересованої особи Городенківської міської ради в судове засідання не прибув. До суду від Городенківської міської ради поступила заява про розгляд справи без участі, в якій представник міської ради Кобилянський Б.М. просить суд розглядати справу без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 26.09.2025 не здійснюється. Суд, в судовому засіданні 17.09.2025 вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши в судовому засіданні 26.09.2025 матеріали справи, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 21.07.1988 виданого виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів №134 від 13.07.1988 житловий будинок, службові будівлі і споруди по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.08.2011 виконкомом Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Із довідки № 10-87 виданої 06.05.2025 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] , на день її смерті разом з нею за місцем проживання була зареєстрована дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] у віці 47 років у с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.01.2014 виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 10-88 виданої 06.05.2025 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] . На день її смерті разом із нею за місцем проживання інших зареєстрованих осіб не було. Із довідки № 10-93 виданої 06.05.2025 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] , але фактично проживала в господарстві [PERSON] . [INFO] , без реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] Проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут більше 10 років, до моменту смерті [PERSON] . З довідки № 10-92 виданої 06.05.2025 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно здійснював догляд за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та за її дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Довідками № 10-90 та № 10-89 виданими 06.05.2025 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що [PERSON] , [INFO] , здійснював поховання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Із довідки № 10-91 виданої 06.05.2025 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] . [INFO] , яка померла [INFO] , і яка була зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] одружена не була та дітей не мала. Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської ДНК Капріян С.В. від 23.09.2025 за №1108/02-14 вбачається, що згідно Інформаційної довідки № 82636544 від 23.09.2025 зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо померлої [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заведена. Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник бажаючи прийняти спадщину після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом як спадкоємець 4-ї черги, звернувся до приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшана Р.Р. із відповідною заявою. Проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.06.2025 за № 144/02-31 приватний нотаріус Коломийського РНО Яшан Р.Р. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано доказів його проживання з померлою [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент її смерті однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини у відповідності до ст.1264 ЦК України. Також, із відповіді приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшана Р.Р. від 15.09.2025 вбачається, що спадкова справа на майно [PERSON] . Яка померла [INFO] , ним не заводилась. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила, що [PERSON] є її сусідом, вона була в [PERSON] десь 1-2 рази на тиждень. [PERSON] жила в [PERSON] по [ADDRESS] десь 10-15 років. Вони разом обробляли город, харчувалися. [PERSON] померла десь в 2013-2014 році. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила, що вона зареєстрована за місцем проживання в м. Івано-Франківськ, але фактично проживає в с.Олієво-Королівка по сусідству з [PERSON] . Пояснила, що [PERSON] опікувався [PERSON] , яка померла в 2014 році та її мамою [PERSON] , вони жили в нього в господарстві як рідні та вели разом господарство. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із ч.ч. 2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) зазначено, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Необхідною умовою для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є доведеність факту спільного проживання заявника та спадкодавця, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період не менше ніж п`ять років. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 25 березня 2024 року у справі № 243/1073/23 (провадження № 61-18172св23). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його права, як спадкоємця. Таким чином, беручи до уваги пояснення заявника, свідків, які ствердили, що [PERSON] проживала разом із заявником більше 10 років, проте не вказавши точно дати, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання заявника однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , з 2004 року до [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved