Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 10 лютого 1999 року їй та її синові [PERSON] , 1992 року народження, на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі вони проживають, зареєстровані, сплачують необхідні платежі. Іншого житла не мають. Також в зазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] , 1971 року народження. 24 травня 2013 року шлюб між сторонами розірваний, відповідач переїхав проживати до іншої жінки. Добровільно виписатися з квартири відповідач не побажав, його місце мешкання на цей час не відоме. З травня 2013 року відповідач жодного разу не з`явився в квартирі, його речей в квартирі також немає. Позивач вважає, що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння власністю, істотно порушуються її права власності, оскільки змушена сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в квартирі осіб, фактично позбавлена права розпоряджатися своєю власністю. Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито провадження та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що влітку [INFO] помер їхній син [PERSON] . На похованні вони зустрілися з колишнім чоловіком відповідачем [PERSON] , який на цей час мешкає в місті Бердичіві, та йому відомо про розгляд справи судом. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа Територіальний підрозділ ЦНАП Салтівського району м. Харкова про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в судові засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, пояснення щодо позовної заяви не надали. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачу [PERSON] та сину сторін [PERSON] , 1992 року народження, згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 10 лютого 1999 року, реєстраційний № 599-171115, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 145 від 24 травня 2013 року, копія Свідоцтва про розірвання шлюбу знаходиться в матеріалах справи. Згідно з Свідоцтвом про шлюб, копія якого знаходиться в матеріалах справи, 29 червня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) в спірній квартирі зареєстровані станом на 18.01.2025: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , 1971 року народження, син сторін [PERSON] , 1992 року народження. На час розгляду справи співвласник квартири син сторін [PERSON] помер. Таким чином, відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2013 року, квартирою як місцем проживання не цікавиться, комунальні платежі не сплачує. З зустрічним позовом про поновлення порушеного права на користування житловим приміщенням до суду не звернулася. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року (справа № 6-57цс11). Статтею 47 Конституції України визначено право кожного на житло та передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Факту порушення позивачем [PERSON] права відповідача [PERSON] на проживання за вказаною адресою судом не встановлено. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі та визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] ; зняти [PERSON] , [INFO] , з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved