Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

10 вересня 2025 року позивачка звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 17\~799 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 18 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 11.01.2019 р. по 30.05.2025 р. вона знаходилась у трудових відносинах з АТ «ДНІПРОАЗОТ». Це підтверджується записами №№1,3 у трудовій книжці [NUMBER] та Наказом №424 від 30.05.2025 р. «Про припинення трудового договору». За період роботи позивачки на підприємстві виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 17\~799 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 18 коп., що підтверджується Повідомленням про нараховану та належну до виплат при звільненні заробітну плату від 30.05.2025 р. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогами, щодо виплати їй заборгованості по заробітній платі, але заробітну плату так і не виплачено. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] працює у АТ «ДНІПРОАЗОТ» з 11.01.2019 року по 30.05.2025 року на посаді секретаря. Позивачці нарахована заробітна плата станом на 30.05.2025 року у розмірі 17\~799 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 18 коп, яка не виплачена відповідачем, що підтверджується повідомленням про нараховану та належну до виплат при звільненні суму заробітної плати та компенсаційних виплат від 30.05.2025 року. Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до\~ст.\~115\~КЗпП України , заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення заборгованості із заробітної плати відповідача перед позивачкою станом на момент винесення рішення. Оскільки відповідач не спростував доводи викладені позивачкою, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі станом на 30.05.2025 року у розмірі 17\~799 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 18 коп., згідно повідомлення про нараховану та належну до виплат при звільненні суму заробітної плати та компенсаційних виплат від 30.05.2025 року, виданого АТ «ДНІПРОАЗОТ» На підставі п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved