Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

ПрАТ «ЦСК «Арсенал Страхування» звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації у розмірі 32835, 11 грн., та стягнення з відповідача судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2023 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №175/20-Тз/Ц3-23, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Ауді», д.н.з. [NUMBER] . 22.09.2023 року сталася ДТП за участю автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушень ПДР водієм автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] . Відповідно до рахунку № [NUMBER] від 28.09.2023 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Ауді», д.н.з. [NUMBER] складає 85796, 60 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» понесло збитки 85796, 60 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] була застрахована СК «Еталон», ліміт відповідальності 160000,00 грн., франшиза 3200,00 грн. Відповідн до звіту №53206 від 09.10.202 3року вартість відновлювального ремонту з урахуванням кофіцієнту фвзичного зносу склала 56161,49 грн. Таким чином, СК «Еталон» на користь позивача спалтила кошти в рощмірі 52961, 49 грн. Таким чином вважають, що з відповідача підлягають стягненню кошти в розмірі 32835, 11 грн. Ухвалою суду від 25.07.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 01.04.2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту №175/20-Тз/Ц3-23, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Ауді», д.н.з. [NUMBER] . 22.09.2023 року сталася ДТП за участю автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушень ПДР водієм автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.10.2023 року у справі №758/11615/23. Відповідно до ст. 82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. У зв`язку з названою подією та відповідно до Рахунку №323092806 від 28.09.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , склала 85796, 00 грн. У зв`язку з викладеним ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до умов договору страхування №175/20-Тз/Ц3-23, страхового акту 006.02308023-1сплатило страхове відшкодування в розмірі 85796, 00 грн. на підставі Рахунку №323092806 від 28.09.2023, що підтверджується платіжним дорученням №518000629 від 12.10.2023 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в СК «Еталон» (поліс №216170086), з лімітом відповідальності у розмірі 160000,00 грн. та франшиза 3200,00 грн. Відповідно до звіту №53206 від 09.10.2023 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 56161, 49 грн. На підставі вказаного звіту СК «Еталон» спатило позивачу кошти в розмірі 52961, 49 грн., з розрахунку 56161,49 грн. - 3200,00 грн. Отже, різниця між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням та сумою виплати отриманою від СК «Еталон» становить 32835,11 грн. (із розрахунку 85796,00 грн. - 52961, 49 грн.). Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, з відповідача підлягає сплаті 28 062,39 грн., як частина не оплаченої частини матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. Оскільки позивач відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана з вини [PERSON] , до нього перейшло право вимоги до відповідача в частині різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та сумою виплати отриманою від СК «Еталон». Враховуючи, що матеріальні збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved