Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Комунальне підприємство «Новозаводське» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а саме послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2025 року у розмірі 13 430 гривень 66 копійок та судового збору. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 15 квітня 2021 року Новозаводським районним судом міста Чернігова було винесено судовий наказ по справі №751/2159/21 за заявою КП «Новозаводське» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON] на користь стягувача у розмірі 2 964 гривень 28 копійок за період з 01 лютого 2019 року до 01 березня 2021 року та 227 гривень судового збору. [PERSON] звернулась до суду із заявою про скасування вказаного наказу з тих підстав, що зазначений стягувачем розмір заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг не є безспірною сумою, тому не може бути розглянутий в наказному провадженні. 01 травня 2024 року Новозаводським районним судом міста Чернігова було винесено судовий наказ по справі № 751/3760/24 за заявою КП «Новозаводське» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON] за період з 01 березня 2021 року по 31 березня 2024 року в сумі 6 795 гривень 11 копійок та судових витрат у розмірі 302 гривні 80 копійок. Однак, [PERSON] знову звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу у зв`язку з тим, що не погоджується із розрахунком заборгованості. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 листопада 2024 року судовий наказ по справі № 751/3760/24 було скасовано, оскільки вимоги стягувача не є безспірними та потребують встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, дослідження необхідних доказів. Таким чином, між сторонами вбачається спір про право. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є власником квартири за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 серпня 2011 року, що підтверджується копією особового рахунку. На підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 лютого 2019 року № 58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» та відповідно до укладеного Договору № 1/360 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20 лютого 2019 року КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради є управителем будинку за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідачка є споживачем житлової послуги та несе обов`язок оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком. Борг за спірною адресою за період з 01 січня 2019 року до 30 квітня 2025 року складає 13\~430 гривень 66 копійок, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. Невиконання боржником обов`язків позбавляє підприємство можливості вчасно розраховуватися з підрядними організаціями та ставить під загрозу збереження та нормальне функціонування житлового фонду міста. Крім того, відповідно до відповіді колл-центру від 20 травня 2025 року за вказаною адресою було 6 звернень, усі звернення від мешканки квартири [ADDRESS] , виконано працівниками КП «Новозаводське» вчасно і закрито. Тобто позивач виконує свої обов`язки належним чином. Зазначають, що на всій території України з 12 березня 2020 року діяв карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строк якого неодноразово продовжувався та відмінений 30 червня 2023 року, тому строки позовної давності продовжувались. Крім того, відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022 перебіг позовної давності зупинявся на строк дії такого стану. 28 липня 2025 року відповідач подала відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувати строк позовної давності, в тому числі до суми 418 гривень сальдо на початок 2019 року. Зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань у повному обсязі та належної якості з дотриманням термінів надання і обґрунтованих підстав на стягнення боргу, які відповідають вимогам закону, а правові норми тлумачить вибірково та однобічно на свою користь. Послуга з утримання будинку та прибудинкової території була і залишається незадовільною та не відповідає нарахованій платі за неї. Жодного документу, що засвідчує факт виконання роботи не надано. До оплати зазначено лише розрахункову суму без врахування фактично виконаних робіт. На жодне з її звернень з питань ненаданих чи неякісно наданих послуг конкретної відповіді не отримувала. У поданій позовній заяві відсутні посилання на докази, що підтверджують фактично спожиті чи належно надані позивачем послуги, які відповідач не оплатив. Крім того вважає, що сума 13\~430 гривень 66 копійок розрахована невірно, договір № 360 вступив у силу з 01 березня 2019 року і включає заборгованість у сумі 630 гривень 79 копійок, строк стягнення якої на дату подачі позову закінчився через позовну давність. Зауважує, що додаткові угоди від 25 травня 2021 року та 03 жовтня 2024 року до вказаного договору їй не надавалися. З розрахунку позивача має бути вилучена сума за 15 місяців (2019-2020), яка складає 2021,90 гривень за підрахунком позивача, а також сальдо на початок 2019 року, строк позовної давності якої минув. До того ж зазначає, що через неправомірні дії позивача її було позбавлено субсидійних коштів з травня 2019 року, саме таку частку (10-12% її доходу), що регулярно нею сплачувалася, за умови призначення субсидії вона зобов`язана була платити (а.с. 39-50). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник КП «Новозаводське» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує доводи, викладені неї у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг від 25 червня 2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є власником квартири за вказаною адресою, що підтверджується копією особового рахунку КП «Новозаводське» [NUMBER] (а.с. 7, 29). Згідно реєстру послуг наданих абоненту № [NUMBER] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вартість послуги з управління житловим будинком (з ліфтами) з 01 червня 2021 року складала 6,556 гривень за кв.м., з 04 листопада 2024 року 8,8729 гривень (а.с. 8). 28 травня 2021 року ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова скасовано судовий наказ Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 квітня 2021 року по справі № 751/2159/21 про стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради 2 964 гривні 28 копійок заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 лютого 2019 року до 01 березня 2021 року та 227 гривень судового збору (а.с. 34, 35). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 листопада 2024 року задоволено заяву [PERSON] та скасовано судовий наказ № 751/3760/24 Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 травня 2024 року, виданий за заявою комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради за вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] (а.с. 36, 37). Відповідно до наданого позивачем листа-розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] має заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2025 року в розмірі 13\~430 гривень 66 копійок (а.с. 9). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частина 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно з положеннями ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулюються Законом України «Про особливості здіснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожен співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно з положеннями ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 лютого 2019 № 58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради призначено управителем будинку [ADDRESS] , послуга з управління здійснюється на підставі Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 1/360 від 20 лютого 2019 року (а.с. 10-13). Відповідно п. 6 Договору кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління у порядку, за ціною та у строки, встановлені цим Договором. Відповідно до п. 11 Договору плата за послугу з управління нараховується щомісячно Управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог\~ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства. Щодо застосування позовної давності до заявлених вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Частинами 1, 5 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст.\~260\~ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною 2 ст.\~264\~ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст.\~95\~ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року в справі № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 911/3681/17). Згідно з п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» (зі змінами та доповненнями), а також постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України відмінено карантин з 24:00 годин 30 червня 2023 року, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже, карантин на території України діяв у період з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року. Крім того,\~у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~Верховна Рада\~України доповнила\~розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України пунктом\~19,\~згідно із\~яким у\~період дії\~в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності зупинявся на строк дії такого стану. Зазначений п. 19 виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14\~травня 2025 року, який набрав чинності 04 вересня 2025 року. Таким чином, ураховуючи викладене вище, позовна давність за заявленими позовними вимогами, яка була продовжена на строк дії карантину, після завершення карантину є продовженою на строк дії правового режиму воєнного стану. За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2025 року заявлені в межах позовної давності. Відповідачем не спростований розрахунок позивача щодо розміру заборгованості, суду не надано доказів про своєчасну оплату отриманих послуг в повному обсязі. Окрім того, внесення відповідачем часткової оплати за отримані послуги свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає послуги, а відповідач ними користується. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги КП «Новозаводське» про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню за розрахунковий період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2025 року у розмірі 13 430 гривень 66 копійок. V. Розподіл судових витрат. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved