Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач\~ звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача в якому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.12.2018 року №664/2394/18 з 1/4 частин всіх доходів платника аліментів до 1/6 частини усіх видів доходу але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вищезазначеним рішенням суду з нього стягуються аліменти на корить [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки позивач з 2021 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Крім того, позивач з сім`єю є внутрішньо переміщеними особами та орендує квартиру, що в сукупності ставить його в скрутне матеріальне становище у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 15.07.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.11.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю. Ухвалою суду від 26.03.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 11.02.2025 року від представника відповідача адвоката Тимощук О.І. надійшли заперечення на позовну заяву у яких зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану позивача. Відповідач є особою працездатного віку, працює і взмозі забезпечити дитину, яка хворіє на важку хворобу. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Зачепіло З.Я. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив письмові докази, вивчив матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.12.2018 року №664/2394/18, яке набрало законної сили 22.01.2019 року, стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП №58023300 з виконання виконавчого листа №664/2394/18 виданим Цюрупинським районним судом Херсонської області 21.12.2018 року рахується заборгованість станом на 01.05.2024 року 144\~526,84 грн. Інших відомостей суду не надано. Згідно консультаційного висновку КНП Львівської обласної ради «Клінічний центр дитячої медицини» від 25.07.2024 року [PERSON] , [INFO] має клінічний діагноз: нейробластома правого наднирника без ураження кісткового мозку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у м. Херсон, про що Олешківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №59. Батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до договору оренди квартири від 09.08.2023 року [PERSON] орендує у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Вартість оренди 7000 грн. Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.03.2023 року [PERSON] , [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.02.2023 року, 18.05.2023 року [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та мешкають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд також має враховувати положення\~ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст.\~181,\~192 СК України\~зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Під час розгляду цивільної справи № 640/16750/16-ц (постанова від 25.04.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі вказав, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України\~«Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»,\~стаття 183 СК України\~«Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,\~стаття 184 СК України\~«Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ст. ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 565/1069/21 (провадження № 61-3636св22) зроблено висновок про те, що\~"…розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від іншого шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, та суперечитиме її інтересам.\~ Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, факт народження у нього ще однієї дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було, а також враховуючи те, що обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, на думку суду, не є достатніми для зменшення визначеного за судовим рішенням розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, а є мінімальним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, слід враховувати, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Додатково суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 192 СК України, які можуть бути підтверджені достовірними доказами, платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed