Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН Фінанс» звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості від 14.09.2018 року № L4450956 в сумі 30311,41 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Докази, що підтверджують зміну назви Товариства на ТОВ «ВІН ФІНАНС» додаються, в тому числі виписка з ЄДР № 140801500422 від 26.07.2024. 14.09.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (далі первісний кредитор) укладено договір кредитної лінії № L4450956 (далі кредитний договір) з гр. [PERSON] (далі Відповідач). Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок Відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становив 19206,00 грн., яка складала з тіла кредиту в розмірі 8750,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1706,00 грн., штрафами - 4375,00 грн.,комісією 4375,00 грн. 01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L4450956 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення договору №01072019 від 01.07.2019 відступлення права вимоги, сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 19206,00 грн. В період з 01.07.2019 року по 08.06.2025 року по кредитному договору №L4450956 від 14.09.2018 року надходження коштів на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» в рахунок погашення заборгованості за кредитом - 0,00 грн. Отже, заборгованість відповідача за кредитним договором № L4450956 від 14.09.2018 року - 19206,00 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних 1726,96 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 9378,45 грн. Разом заборгованість становить - 30311,41 грн. Позивач просить суд поновити строк позовної давності для подання позову до гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № L4450956 від 14.09.2018 року. Стягнути з гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239:) заборгованість за кредитним договором №. L4450956 від 14.09.2018 року у загальному розмірі 30311,41 грн., яка складається з: суми заборгованості - 19206,00 грн., суми інфляційних втрат - 9378,45 грн., суми 3% річних - 1726,96 грн. Стягнути з гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 38750239) судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 07.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач надала суду письмові заперечення, згідно яких вказує, що не сплачувала кредит жодного разу через фінансові трднощі, а тому позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому просить застосувати строк позовної давності, який закінчився 12.02.2022 року. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.09.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (далі первісний кредитор) укладено договір кредитної лінії № L4450956 (далі кредитний договір) з гр. [PERSON] (далі Відповідач). Термін кредиту 30 днів. 01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L4450956 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Докази, що підтверджують зміну назви Товариства на ТОВ «ВІН ФІНАНС» додаються, в тому числі виписка з ЄДР № 140801500422 від 26.07.2024. Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок Відповідача безготівковим шляхом кошти в сумі 8750,00 грн., в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість. Щодо строку позовної давності, суд вказує наступне. З 02.04.2020 по 30.06.2023 року - під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк дії такого карантину. З 17.03.2022 по 29.01.2024 року - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк його дії. Відповідач отримала кредит терміном на 30 днів 14.09.2018 року. Строк позовної давності мав закінчитися у жовтні 2022 року, але з 02.04.2020 року по 30.06.2023 року строк продовжувався на строк дії такого карантину. Тому суд приходить до висновку, що строк позовної давності не пропущено. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено лише суму тіла кредиту в розмірі 8750,00 грн., яку реально отримала відповідач, про що не заперечує у своїх письмових поясненнях та відсутки в розмірі 1726,96 грн. Доказів з чого та на якій підставі нараховані штрафи - 4375,00 грн. та комісія 4375,00 грн. в матеріалах справи немає, а тому ця сума задоволенню не підлягає. Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. В розумінні Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон), в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями ч. 2 ст. 8 Закону, для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, правовідносини, які склалися на підставі кредитних договорів, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Позивач вказує, що заборгованість становить 19206,00 грн. та саме на цю суму нараховані інфляційні витрати 9378,45 грн., та 3% річних в розмірі 1726,96 грн., що разом становить 30311,41 грн. Суд вважає, таку суму не обгрунтованою, оскільки інфляційні витрати та 3% річних нараховує на суму 10456,00 грн., що становить 5105,75 грн. - інфляційні витрати та 942,06 - 3% річних. Отже, загальна сума заборгованості становить 16524,77 грн. (8750,00 тіло +1726,96 відсотки +5105,75 інфляційні витрати + 942,06 три % річних). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1320,61 грн. Крім того, суд з врахуванням часткового задоволення позову, складності справи, клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, вважає справедливим стягнути суму в розмірі 2500,00 грн.

Outcome: partial