Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Він пояснив, що спільне життя не склалось, подружжя не підтримує сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, адже буде суперечити його інтересам та переконанням. Просив строк на примирення не надавати, судові витрати покласти на Позивача, справу розглядати без його участі. Позовна заява від імені Позивача подана та підписана представникаом - адвокатом Устіновою Т.А. 31 липня Відповідачка через електронний кабінет в ідсистемі "Електронний Суд" подала до суду заяву, в якій визнала позов повністю. Обидві сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та повідомили, що примирення неможливе. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2012 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 35 (серія свідоцтва [NUMBER] ). У шлюбі народилися діти - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачка має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (пункт 1 частини другої статті 49 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України). Суд звертає увагу на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. З огляду на те, що право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини та неприпустимість примусового збереження шлюбних відносин є визначальними, сімейні відносини між сторонами фактично припинені, спільне життя і збереження шлюбу та примирення - неможливе, Суд вважає, що подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач просив покласти судові витрати на нього.

Outcome: approved