Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] є матір`ю її онука - [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , який є її сином, є батьком онука. До 2020 року онук [PERSON] , проживав разом з матір`ю [PERSON] . Однак, з 2020 року вона забрала онука проживати до себе, оскільки житлові умови, які створила відповідачка за місцем свого мешкання були незадовільні. Відповідачі зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, тривалий час не піклуються про сина, не займаються його вихованням, не турбуються про стан його здоров`я та матеріальної допомоги дитині не надають. Всі витрати на навчання, лікування, розвиток та утримання дитини відбувається виключно за рахунок позивачки. Просить позов задовольнити. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.2014 року. Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] та є бабою неповнолітнього [PERSON] . З 2020 року [PERSON] забрала онука [PERSON] проживати до себе за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, тривалий час не піклуються про дитину, не займаються його вихованням, не турбуються про стан його здоров`я та матеріальної допомоги дитині не надають. Всі витрати на навчання, лікування, розвиток та утримання дитини відбувається виключно за рахунок позивачки. Відповідно до висновку №8вих-20/606 від 11.08.2025 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування, зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Таким чином в судовому засіданні достатньо досліджено доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачі нехтують своїми батьківськими обов`язками, не піклуються про дитину, не цікавляться його здоров`ям, життям, розвитком, не забезпечують його матеріально. Окрім того, відповідачі визнали позовні вимоги та не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, оскільки зацікавленості у вихованні дитини вони не мають. Відповідно до ст. 243 СК України, опіка та піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцятирічного віку. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі ч.3 ст.166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст. 182 СК України, що відповідачі є працездатними, тобто можуть працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] та [PERSON] можуть з дотриманням вимог ст.169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved