Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту в обґрунтування якого вказав, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» від 04.01.2023 вирішено збільшити розмір статутного капіталу, частка учасника [PERSON] має розмір 300000 грн, що становить 99,01%. Під час вирішення питання про внесення вкладу, відповідач прийняв рішення, що його вклад в ТОВ буде виражений у нерухомому майні, а саме: нежитлового приміщення, реєстраційний № 5797712101 загальною площею 35,8 м2, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 1 поз. 1-3, що в грошовому еквіваленті становив на момент внесення 300000 грн. Того ж дня, між позивачем та відповідачем складений та підписаний Акт приймання-передання спірного нерухомого майна. [PERSON] зазначив, що після внесення відповідних змін до реєстру юридичних осіб в частині визначення складу учасників та їх розмір капіталу, він звернеться до приватного нотаріуса з метою нотаріального посвідчення Акту приймання-передачі нерухомого майна. Проте, у зв`язку з військовою агресією РФ та сімейними обставинами [PERSON] , провести збори та визначити відповідальну особу, для проведення відповідних реєстраційних дій та посвідчити нотаріально Акту приймання-передачі нерухомого майна не вдалося у зв`язку з виходом відповідача з числа учасників ТОВ з передачею своєї частки на користь ТОВ «СЕРВІСТЕХКОМ». Під час приведення у відповідність документації, позивачем встановлено, що дій, пов`язаних з внесенням змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно так і не були здійснені. Також встановлено, що приватним виконавцем Русецькою О. О. було встановлено обтяження на спірне нерухоме майно за виконавчим провадженням № 74148795 відкритого 13.02.2024, стягувач: АТ «МТБ БАНК», боржник: [PERSON] . На теперішній час, через свавільні дії колишніх власників позивача, Акт приймання-передачі нерухомого майна від 04.01.2023 так і не був нотаріально посвідчений та переданий службовим особам позивача для внесення відповідних змін до реєстру. Приймаючи до уваги, що з 04.01.2023 [PERSON] фактично втратив право користування спірним нерухомим майном у зв`язку з передачею цього майна позивачу, то починаючи з 04.01.2023 ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» набуло власності на це нерухоме майно. Приймаючи до уваги, що станом на теперішній час, спірне майно перебуває під арештом, існують підстави для зняття цього арешту. У зв`язку з викладеним просить визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно та зняти з нього арешт. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, де той зазначив, що ним дійсно було вирішено надати спірне нерухоме майно у якості внеску у статутний капітал позивача. 04.01.2023, перебуваю чи у приміщенні приватного нотаріуса Лозенко В. В. з метою нотаріального посвідчення рішення, нотаріус повідомила, що за рішенням загальних зборів було вирішено покласти обов`язки на останнього виключно в частині зміни відомостей, що стосуються юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також вона повідомила, що для проведення такої державної реєстрації необхідно скласти простий письмовий Акт приймання-передачі нерухомого майна, що в подальшому буде підставою для проведення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згодом йому помічник нотаріуса повідомила, що всі дії проведені та надала роздруківку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зазначено його розмір статутного капіталу в ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ». Приблизно у березні 2024 директор та учасник ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» його повідомила, що нерухоме майно, яке було предметом внеску до ТОВ, ще залишається на праві власності за ним. Через деякий час його повідомили, що привести у відповідність інформацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно неможливо через накладення арешту на нерухоме майно приватним виконавцем Русецькою О. О. Станом на теперішній час йому відомо виключно про дані обставини, які стали результатом неналежних дій з боку нотаріуса, які потягнули за собою порушення прав та інтересів позивача в частині розпорядження нерухомим майном. У зв`язку з викладеним, він визнає позовні вимоги крім того, що заперечує проти стягнення з нього судових витрат. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні представник позивача, Тетеря В. І. підтримав позовні вимоги, представник відповідача Черкавський Ю. С. позовні вимоги визнав, крім стягнення з відповідача судових витрат. Представник третьої особи, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О.: адвокат Кувшинова Н. В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримала надані письмові пояснення, де зазначено, що на виконанні у неї перебуває виконавче провадження № 76271179 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/3822/23 виданого 06.02.2024 про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «МТБ БАНК» заборгованості по тілу кредиту 8475000 грн, суми прострочених відсотків 535205,85 грн, 11.10.2024 було відкрито виконавче провадження. Згідно відповіді ДПС України від 15.10.2024, інформація про податкового агента та суми доходу в державному реєстрі відсутня. Згідно відповіді ДФС України від 15.10.2024, фізичну особу знято з обліку контролюючих органів. В рамках здійснення виконавчого провадження 22.10.2024 було винесено постанова про арешт майна боржника. 18.12.2024 на адресу приватного виконавця надійшов звіт про оцінку майна, згідно якого вартість майна складає 410000 грн, в подальшому спірне майно 18.03.2025 реалізовано на перших торгах за ціною 460000 грн. Доводи позивача, зазначенні у позовні заяві нічим не підтверджуються, мають фіктивні ознаки та спробу боржника уникнути зобов`язань перед ПАТ «МТБ БАНК». До того ж, ані постанова про відкриття виконавчого провадження, ані постанова про опис та арешт майна боржника не оскаржена. Представники третіх осіб, ТОВ «СЕРВІСТЕХКОМ», АТ «МТБ БАНК», до судового засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Третя особа, АТ «МТБ БАНК» надала письмові пояснення, де зазначено, що відповідно до відомостей з ЄДРПОУ, відповідач ніколи не реєструвався як учасник ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ». За умови настання обов`язку [PERSON] внести додатковий вклад до статуту позивача, присічний термін для виконання вказаних дій (реєстрація прав на нерухоме майно в реєстрі речових прав) сплив би в січні 2024 року. Після настання вказаного терміну, такі зобов`язання припиняються. З вказаного слідує, що фактично [PERSON] ніколи не був учасником ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» та не здійснював передачу належного йому майна до статутного капіталу підприємства. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України, Акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу має бути нотаріально посвідченим, таким чином наданий позивачем Акт приймання-передачі нерухомого майна є нікчемним, тобто не створив будь-яких юридичних наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Крім цього, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023, яке набрало чинності 12.01.2024, за позовом ПАТ «МТБ Банк» стягнуто солідарно, зокрема і з [PERSON] , відповідача по цій справі, заборгованість за кредитом на загальну суму 9010205,85 грн та судові витрати. На виконання вказаного рішення суду, накладено арешт на спірне майно, власником якого є [PERSON] . На початку 2023, коли існували всі передумови стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості, він здійснив ряд правочинів з відчуження 6 об`єктів нерухомого майна на користь своїх дітей, за даним фактом банком ініційовано 2 провадження про визнання правочинів недійсними. Таким чином, вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підтверджуються доказами і заперечують проти задоволення позову. Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2025, позовна заява залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків. 27.01.2025 ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська справа прийнята до провадження та призначене підготовче засідання на 04.03.2025, залучено 3-х осіб: ТОВ «СЕРВІСТЕХКОМ», АТ «МТБ БАНК». 21.02.2025 ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у заяві позивача про забезпечення позову шляхом заборони виконавцю продажу спірного нерухомого майна. 23.05.2025 ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.07.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Ухвалою судді Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024, відмовлено у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРК-ГАРАНТ» до [PERSON] про визнання права власності на спірне нерухоме майно та зняття з нього арешту, оскільки справа віднесена до юрисдикції цивільних судів. Згідно рішення загальних зборів учасників ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» № 04/01/23-1 від 04.01.2023, вирішено, у зв`язку з внесенням вкладу до статутного капіталу ТОВ, [PERSON] бажає вступити до складу його учасників з часткою пропорційно внесеного вкладу. Збільшено розмір статутного капіталу ТОВ за рахунок додаткового внеску нерухомого майна учасника [PERSON] , а саме: нежитлового приміщення, реєстраційний № 5797712101 загальною площею 35,8 м2, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 1 поз. 1-3, яке в грошовому еквіваленті становить 30000 грн. У зв`язку зі збільшенням статутного капіталу ТОВ на 300000 грн, розмір статутного капіталу ТОВ складає 303000 грн, частка учасника [PERSON] складає 3000 грн, що в еквіваленті складає 0,99% статутного капіталу ТОВ, частка учасника [PERSON] складає 300000 грн, що в еквіваленті складає 99,01% статутного капіталу ТОВ. Призначити відповідальною особою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директора ТОВ [PERSON] , доручити йому здійснити всі необхідні дії самостійно або шляхом надання доручення. Підписи [PERSON] та [PERSON] вказаному рішенні нотаріально посвідчені 05.01.2023 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенком В. В. Згідно Акту приймання-передачі нерухомого майна від 04.01.2023, у зв`язку зі збільшенням розміру статутного капіталу ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» та внесенням нерухомого майна, що належить [PERSON] до статутного капіталу вищевказаного Товариства, [PERSON] передає, а ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» приймає наступне нерухоме майно: нежитлового приміщення, реєстраційний № 5797712101 загальною площею 35,8 м2, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 1 поз. 1-3. Згідно Акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» від 07.02.2023, [PERSON] , у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ», передає, а ТОВ «СЕРВІСТЕХКОМ» приймає частку (частину частки) у статутному капіталі ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» у розмірі 99,01%, яка в грошову еквіваленті становить 300000 грн. Підписи представника ТОВ «СЕРВІСТЕХКОМ» Вовка Антона Анатолійовича та [PERSON] вказаному Акті нотаріально посвідчені 07.02.2023 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенком В. В. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023, яке набрало чинності 12.01.2024, за позовом ПАТ «МТБ Банк» стягнуто солідарно, зокрема і з [PERSON] , відповідача по цій справі, заборгованість за кредитом на загальну суму 9010205,85 грн та судові витрати та 06.02.2024 виданий наказ про примусове виконання цього рішення. Постановою про відкриття виконавчого провадження № 76271179 від 11.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 904/3822/23, виданого 06.02.2024 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь АТ «МТБ БАНК» заборгованості по тілу кредиту 8475000 грн, суми прострочених відсотків 535205,85 грн. Постановою про арешт майна боржника від 22.10.2024, в межах виконавчого провадження № 76271179 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О накладено арешт на спірне нерухоме майно та за змістом постанови від 15.11.2024 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. проведено його опис та накладено арешт. За протоколом № 631639 від 18.03.2025 електронного аукціону (торгів), спірне нерухоме майно продано за 460000 грн [PERSON] . V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підтвердження переходу права власності на нерухоме майно позивач посилається на рішення зборів Товариства від 04.01.2023, підписи на якому нотаріально посвідчені 05.01.2023 та на Акт приймання-передачі нерухомого майна, який нотаріально не посвідчений. Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За змістом ч. 1 ст. 209 ЦК України, правочин,\~який вчинений\~у письмовій\~формі,\~підлягає нотаріальному\~посвідченню лише\~у випадках,\~встановлених законом\~або домовленістю\~сторін. Власник нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. За своєю\~правовою природою\~Акт приймання-передачі\~нерухомого майна\~до статутного\~капіталу Товариства\~є правочином\~за яким\~ [PERSON] \~набуває корпоративні\~права,\~а Товариство\~в обмін\~на ці\~права,\~набуває право\~власності на\~нерухоме майно.\~За таких\~обставин,\~вказаний Акт\~від 04.01.2023\~має ознаки\~договору міни,\~які визначені\~ч.\~1\~ст.\~715\~ЦК України: за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Згідно ч. 1 ст. 716 ЦК України, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, що Акт приймання-передачі нерухомого майна від 04.01.2023, нотаріально не посвідчений. За змістом ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Таким чином, доводи позивача, що він набув право власності на спірне нерухоме майно на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна від 04.01.2023 не заслуговують на увагу, оскільки вказаний акт не породжує будь-яких юридичних наслідків щодо зміни прав та обов`язків у сторін внаслідок недодержання нотаріальної форми правочину. Посилання позивача на неможливість [PERSON] через військову агресію РФ та сімейні обставини посвідчити нотаріально вказаний Акт суд не приймає до уваги, оскільки відповідач, незважаючи на вищевказані обставини, у наступний день, тобто 05.01.2023 з`явився до нотаріуса для засвідчення справжності його підпису, також [PERSON] з`явився до нотаріуса і 07.02.2023, тобто приблизно через місяць, для засвідчення його підпису на Акті приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» від 07.02.2023, за яким він передав свою частку ТОВ «СЕРВІСТЕХКОМ». Жодних доказів сторонами на неможливість нотаріального посвідчення Акту приймання-передачі нерухомого майна від 04.01.2023, суду не надано. Також спростовується матеріалами справи посилання у відзиві [PERSON] на те, що 04.01.2023 останній перебував у приватного нотаріуса [PERSON] з метою посвідчення його підпису на Рішенні загальних зборів учасників ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ» № 04/01/23-1 від 04.01.2023, оскільки за матеріалами справи посвідчення підпису відбувалося у наступний день, тобто 05.01.2023. Між тим, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню оскільки відсутні докази переходу права власності на спірне нерухоме майно від [PERSON] до ТОВ «АВТОПАРК-ГАРАНТ». VІ. Розподіл судових витрат між сторонами У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при пред`явленні позову, з огляду на відмову в задоволенні позову покладається на нього і відшкодуванню не підлягають. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 209, 215, 220, 328, 657, 716 ЦК України та

Outcome: dismissed