Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви та її доводи Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами посилаючись на те, що 13.04.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено договір №3600735 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням підпису одноразового ідентифікатору. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт ТОВ «Лінеура Україна», ознайомилась з актуальною редакцією Правил, Публічною пропозицією на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналогів підписів (Публічна пропозиція), текстом Згоди на обробку персональних даних та доступом до своєї кредитної історії. Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р775. ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало в безготівковій формі кошти кредиту в сумі 1000 грн. на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 5167-80ХХ-ХХХХ-5862, яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Згідно з п.1.3. договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна». 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-77/23, відповідно до умов якого до ТОВ «Росвен Інвест Україна» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 5180 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.11.2023 року до договору факторингу №01.02-77/23, ТОВ «Росвен Інвест\~Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5180 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4180 грн. - заборгованість за відсотками. Рішенням №1 єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 25.03.2024 року змінено найменування з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на нове найменування ТОВ «Свеа Фінанс». Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 5180 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1000 грн., по відсотках в розмірі 4180 грн. 13.04.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №986750 у формі електронного документа з використанням підпису одноразового ідентифікатору. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт ТОВ «Слон Кредит», ознайомилась з актуальною редакцією Правил, Паспортом споживчого кредиту. Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором В157. ТОВ «Слон Кредит»» перерахувало в безготівковій формі кошти кредиту в сумі 3000 грн. на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 5167-80ХХ-ХХХХ-5862, яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Згідно з п.1.4. договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного договору №06062022-1 про організацію переказу грошових коштів від 06.06.2022 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Пейтек Україна». 24.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 22701 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.07.2024 року до договору факторингу №2407-24, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22701 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19701 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 22701 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., по відсотках в розмірі 19701 грн. А тому просив суд стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором №3600735\~від 13.04.2023\~року в розмірі\~5180грн., за договором\~№986750\~від 13.04.2023\~року в розмірі\~22701грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Рух справи в суді Ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05.05.2025 року позовну заяву передано для розгляду за підсудністю Шевченківському районному суду м. Чернівці. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 липня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Аргументи учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомила та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надала. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд Судом встановлено, що 13.04.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено договір №3600735 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням підпису одноразового ідентифікатору (а.с.14-31). Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт ТОВ «Лінеура Україна», ознайомилась з актуальною редакцією Правил (а.с.39-49) та Паспортом споживчого кредиту (а.с.33-36), які є невід`ємною частиною кредитного договору, та підписала кредитний договір 13.04.2023 року о 07.55 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора Р775. Відповідно до п.1.2 договору, тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 1000 грн. Згідно з п.1.3 договору, строк кредит 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до п.1.4. договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 1.4.1. Стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. 1.4.2. Знижена процентна ставка становить 2,00% в день. Згідно з 1.5 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредиту 30341,06% річних. 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 30341,06% річних. Відповідно до п.1.6 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою 8200 грн. 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 8200 грн. Пунктом 2.1. договору передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної карти 5167-80ХХ-ХХХХ-5862. Згідно з п.2.2. договору, суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох робочих днів (банківських) з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 13.04.2023 року або 14.04.2023 року. Також відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р775 паспорт споживчого кредиту, який містить усі істотні умови договору - строк, суму, відсоткову ставку (а.с.33-36). 13.04.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 грн. на банківську карту № [NUMBER] через платіжну систему, на підставі укладеного договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна», що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» (а.с.59). 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-77/23, відповідно до умов якого до ТОВ «Росвен Інвест Україна» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором (а.с.61-72). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 27.11.2023 року до договору факторингу №01.02-77/23, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитом становила 5180 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4180 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.83). Рішенням №1 єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 25.03.2024 року змінено найменування з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на нове найменування ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с.154-155). Згідно з розрахунками заборгованості за договором №3600735 від 13.04.2023 року (а.с.51-57), відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 5180 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1000 грн., по відсотках в розмірі 4180 грн. Станом на 15.04.2025 року заборгованість відповідачем не погашена. 13.04.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №986750 у формі електронного документа з використанням підпису одноразового ідентифікатору (а.с.85-92). Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт ТОВ «Слон Кредит», ознайомилась з актуальною редакцією Правил (а.с.99-123) та Паспортами споживчого кредиту (а.с.94-96), які є невід`ємною частиною кредитного договору, та підписала кредитний договір 13.04.2023 року о 14.55 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора В157. Відповідно до п.1.3 договору, тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 3000 грн. Згідно з п.1.4 договору, строк кредит 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до п.1.5. договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 0,010% в день. Згідно з 1.7 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних. 1.7.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6961,93% річних. Відповідно до п.1.8 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.8.1. за стандартною ставкою 24492 грн. 1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 22710 грн. Пунктом 2.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти 5167-80ХХ-ХХХХ-5862. Згідно з п.2.2. договору, суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 13.04.2023 року або 14.04.2023 року. Також відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором В157 паспорт споживчого кредиту, який містить усі істотні умови договору - строк, суму, відсоткову ставку (а.с.94-96). 13.04.2023 року ТОВ «Слон Кредит» перерахувало відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 грн. на банківську карту № [NUMBER] через платіжну систему, на підставі укладеного договору №06062022-1 про організацію переказу коштів від 06.06.2022 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Пейтек Україна», що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» (а.с.129). 24.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором (а.с.130-141). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.07.2024 року до договору факторингу №2407-24, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитом становила 22701 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 19701 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.152). Згідно з розрахунками заборгованості за договором №986750 від 13.04.2023 року (а.с.127), відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 22701 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., по відсотках в розмірі 19701 грн. Станом на 15.04.2025 року заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Приписами ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За статтею 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Висновки за результатами судового розгляду Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором\~№3600735\~від 13.04.2023\~року в розмірі\~5180грн., за договором\~№986750\~від 13.04.2023\~року в розмірі\~22701грн., задовольнивши позовні вимоги. Щодо судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved