Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 червня 2024 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір № 1644132 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил лояльності ТОВ «Слон кредит» розміщених на його веб-сайті. Згідно умов Кредитного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 8000 гривень, зі сплатою процентів. 24.12.2024 між ТОВ «ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №24122024, згідно з умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1644132 від 04.06.2024 р. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту останнього, яку він зазначив при укладені кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у встановленому договором порядку та строки, відповідач має заборгованість в розмірі 50000 грн., із них: 8000 грн. заборгованість за кредитом, 24360 грн. - нараховані проценти первісним кредитором, 17640 грн. нараховані проценти позивачем з а 147 календарних днів, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати, з яких 2422,40 грн. судовий збір та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Додатково позивач вказує, в порядку\~ст.265 ЦПК України, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних за\~ст.625 ЦК України\~починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту його виконання на задоволену суму боргу. Рішенням єдиного учасника №251124/1 від 25.11.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінило назву на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач\~ [PERSON] \~\~ про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.101), проте він у судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.100). Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України\~на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 04 червня 2024 року між товариством з обмежено ю відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] \~укладено Договір\~про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1644132, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн., строк кредиту 350 днів: з 04.06.2024 року по 20.05.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 50000 грн. Договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 24.12.2024 р. між ТОВ «ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №24122024, згідно з умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1644132 від 04.06.2024 р. Після набуття права вимоги позивачем, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого за розрахунком позивача, має заборгованість за кредитним договором №\~1644132 від 04.06.2024 року , яка становить 50000 грн., із них: 8000 грн. заборгованість за кредитом, 24360 грн. - нараховані проценти первісним кредитором, 17640 грн. нараховані проценти позивачем за 147 календарних днів. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України) Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до договору факторингу від 24.12.2024 року №24122024\~набуло право вимоги до відповідача по договору про надання споживчого кредиту № 1644132 від 04 червня 2024 р. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір № 24122024\~від 04 червня 2024 року укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач умови договору не виконав. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості на користь позивача, до якого перейшло право вимоги. Щодо процесуального клопотання позивача про нарахування інфляції та 3% річних за\~ст.625 ЦК України\~в порядку частин 10, 11\~ст.265 ЦК України\~на майбутнє то суд виходить з наступного. Згідно із ч. 10\~ст. 265 ЦПК України\~суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11\~ст. 265 ЦПК України\~остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому\~розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої\~статті 238 ГПК України\~(частин десятої, одинадцятої\~статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору (а.с.1). Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частин 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом\~встановлено,що\~позивач поніс\~витрати на правову допомогу в сумі 10000грн., що підтверджено належними та допустимими доказами,отже,\~із відповідача на користь ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»\~\~підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: approved