Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

08.07.2025 до Віньковецького районного суду надійшла позовна заява представника [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій представник позивача [PERSON] просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 26 червня 2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1022, а також залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спершу в сім`ї все було чудово, сторони спільно організовували свій побут, спільно проводили дозвілля, будували плани на майбутнє. З часом періодичні суперечності та різні погляди на життя зумовили фактичне припинення сімейних відносин. Спільних дітей у них немає. З 25 грудня 2024 сторони разом не проживають. На даний час відповідач проживає в Україні, а позивач за кордоном, що підтверджується її закордонним паспортом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2025 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Голуба О.Є. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності здійснив запит та отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Ухвалою суду від 11.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання. Представник позивача та позивач в судові засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 19.09.2025 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, шлюб просять розірвати, строк на примирення не надавати, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Клопотання та заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Разом з цим, згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ухвалою суду від 23.09.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~104-105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Сторони перебувають у шлюбі з 26.06.2018, який зареєстровано Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1022, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). При цьому, суд бере до уваги те, що принцип добровільності шлюбу, закладений, зокрема у ст. 16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», є чинним не лише на стадії його реєстрації, але і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Таким чином, спонукання судом особи до перебування у зареєстрованому шлюбі не допускається і є невиправданим втручанням у здійснення особою своїх особистих, немайнових прав. У даному випадку суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені права позивача та відповідача, а отже, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час проживають окремо, не підтримують сімейних відносин, не пов`язані спільним побутом, втратили один до одного хороші почуття, примиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказане, позивач має право й надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» від 03.07.2025 (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. 24, 27, 51, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved