Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

03 березня 2025 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 24.03.2021 між ТОВ "СЛУЖБОЮ МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] укладено Договір № 2108350083554, на підставі якого відповідач отримав кредит у сумі 5900,00 грн. строком на 1 рік, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі визначеному договором. Цей договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. ТОВ "СЛУЖБОЮ МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" свої зобов`язання перед відповідачем за договором про споживчий кредит виконало та надало йому кредит в сумі 5900,00 грн. Станом на день подання позову відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, гроші не повернула, проценти не сплатила. 01.12.2021 між ТОВ "СЛУЖБОЮ МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ "СЛУЖБОЮ МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 2108350083554 від 24.03.2021. У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі й за Договором № 2108350083554 від 24.03.2021. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви у неї утворилася заборгованість у розмірі 100695,89 грн., з яких: 5900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 94759,89 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49560,00 грн., з яких: 5900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 43660,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, судовий збір в сумі 2422,400 грн. та 13000,00\~грн.\~витрат на\~правничу допомогу. 20.05.2025 відповідачка [PERSON] направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з огляду на те, що вона не отримувала від позивача ніяких грошових коштів, вважає, що матеріали справи не містять доказів реальності існування прав вимоги за кредитними договорами в первісних кредиторів, а тому твердження позивача про наявність у нього права вимоги не відповідають дійсності, не можуть бути взяті до уваги повідомлення про відступлення прав вимоги, оскільки вони не направлялися відповідачці. З врахування наданих позивачем документів вбачається, що доказів того, що за вказаним кредитним договором видавалися кошти, матеріали справи не містять, а саме відсутній меморіальний ордер про перерахування коштів. Також вважає, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, тому є неналежним та недопустимим доказом (а.с. 123-126). 27.05.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що договір № 2108350083554 від 24.03.2021 укладено між ТОВ "СЛУЖБОЮ МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та відповідачкою відповідно до правил та ЗУ "Про електронну комерцію", ідентифікація особи, з наданих письмових доказів вбачається, була здійснена за допомогою BankID НБУ. Щодо перерахування коштів, то дана обставина підтверджується листом ТОВ ФК "Вей фор пей", в якому зазначено дату, час та картковий рахунок, на який здійснено перерахунок коштів. Щодо виписки по рахунку, то позивач позбавлений можливості надати її, оскільки як і первісний кредитор, так і позивача є небанківськими установами. Також вказали,що у розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, то позивач зазначив, що період з 24.03.2021 по 24.03.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені в договорі (а.с. 143-150). В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви представник просив розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 199), про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] укладено електронний Договір про надання фінансових послуг № 2108350083554, який було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора на підставі ЗУ "Про електронну комерцію". Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.1. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5900,00 грн., який надається строком на 16 днів. Відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 2% за кожен день користування кредитом від суми кредиту за кожен день строку користування кредитом. Загальні орієнтовні витрати по кредиту становлять: тіло кредиту в сумі 5900,00 грн., проценти за користування кредитом в сумі 1888,00 грн., комісія за надання кредиту 826 грн. (а.с. 29-31, 65-66). Відповідно до розрахунків заборгованості до договору про надання фінансових послуг № 2108350083554 від 24.03.2021, заборгованість становить 49560,00 грн., з яких 5900,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 43660,00 грн. сума заборгованості за відсотками, на дату відступлення вимоги. Погашення заборгованості відповідачем [PERSON] не здійснювалося (а.с. 8-9). 01 грудня 2021 року між ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ "СЛУЖБОЮ МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 2108350083554 від 24.03.2021 (а.с. 12-22). Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, [PERSON] є боржником за Договором № 2108350083554. Загальна сума заборгованості становить 100695,89 грн. (а.с. 26-28, 32). 10 січня 2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 2108350083554 від 24.03.2021, що уклали ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] (а.с. 33-46). Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023, [PERSON] є боржником за Договором № 2108350083554 від 24.03.2021. Загальна сума заборгованості становить 100695,89 грн. (а.с. 47-49, 50). Відповідно до листа АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за № 20.1.0.0.0/7-250801/48311-БТ від 10.08.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано картку № [NUMBER] , на яку 24.03.2021 здійснено зарахування коштів а сумі 5900,00 грн. (а.с. 204-206). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд приходить до висновку, що підписавши вище зазначений договір за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач [PERSON] підтвердила, що ознайомилася з документами, що складають договір, та зобов`язалася виконувати його умови, що свідчить про волю відповідача на укладення такого договору. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано, аргументи відповідача щодо заперечення позовних вимог зазначені у відзиві на позовну заяву не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що до договору про надання фінансових послуг № 2108350083554 від 24.03.2021, заборгованість становить 49560,00 грн., з яких 5900,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 43660,00 грн. сума заборгованості за відсотками, на дату відступлення вимоги. Таким чином, позов ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"\~в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 49560,00 гривень, належить задовольнити в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, то суд зазначає таке. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати. Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, Заявку на надання юридичної допомоги № 750 від 01.04.2024, витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025, з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатським об`єднанням становить 13000,00 грн. (а.с. 59-63). За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. Тому з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати в сумі 15422,40 грн., які складаються з: судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved