Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Представник позивача - адвокат Горбачевська Ірина Петрівна, який діє в інтересах [PERSON] (далі позивач), звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про звільнення майна з під арешту. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що 06 лютого 2025 року до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало [PERSON] , звернувся його син [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Під час оформлення у нотаріуса спадкових прав було виявлено, що на зазначену Квартиру накладено арешт. В отриманій нотаріусом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.09.2024р. міститься інформація, що на Квартирі наявне обтяження - арешт, який зареєстровано на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 956942 від 22.02.2010р. Центрально-Міський ВДВС КМУЮ. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , який є спадкодавцем. У зв`язку з наявністю арешту на Квартиру, нотаріусом 06 лютого 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину. У відмові у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2025 року нотаріус зазначив, що надіслав запит до Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою встановлення органу за зверненням якого було накладено арешт. Згідно листа державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олени Коробко від 15.10.2024 року № 106415 вбачається, що документи виконавчого провадження по накладенню зазначеного вище арешту відсутні у зв`язку зі спливом строку їх зберігання . Крім цього, в листі державного виконавця зазначено, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» затвердженого та зареєстрованого за № 2274/5 від 25.12.2008 року п.9.9. строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Наявність арешту на нерухоме майно обмежує позивача в реалізації спадкових прав, а враховуючи відсутність інших способів захисту порушеного права на спадкове майно, останній змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Завчасно подали заяву, відповідно до змісту якої, просили суд провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином, просив виключити Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради як відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України). Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи наступне. Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.06.2002 № ц-139 на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. від 06.02.2025 відмовлено Позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] посилаючись на те, що в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявлено запис про арешт майна померлого спадкодавця. Арешт на майно [PERSON] було накладено на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 956942 від 22.02.2010р. Центрально-Міський ВДВС КМУЮ. Відповідно до листа державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олени Коробко від 15.10.2024 року № 106415 вбачається, що документи виконавчого провадження по накладенню зазначеного вище арешту відсутні у зв`язку зі спливом строку їх зберігання Отже позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Підпунктами 4.16. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна, на яке накладено арешт. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одночасно з цим варто зазначити, що у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження в якому було накладено арешт на майно померлого [PERSON] неможливо встановити хто був Стягувачем у виконавчому провадженні та залучити його у справі в якості Відповідача. Разом з цим, наявність арешту на Квартиру впливає на можливість оформлення Позивачем права власності на спадкове майно, і враховуючи що відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] , тому належним відповідачем, на думку суду, по даній справі буде районна рада, на території, якої розташоване спадкове майно, тобто Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради. Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2010 році, на даний час виконавче провадження завершено, однак арешт, накладений на майно боржника, знято не було. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) квартири перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті його батька. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved