Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

У серпні 2020 р. позивачка [PERSON] звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Херсонської міської ради та [PERSON] , в якому просила визнати незаконними дії державних реєстраторів у скасуванні права власності за нею на домоволодіння, розташоване у [ADDRESS] від 07.10.2019 р. та реєстрації права власності на домоволодіння за вказаною адресою за відповідачкою [PERSON] , просила визнати за нею право власності на нерухомий об`єкт. В обґрунтування позову вказала, що за договором купівлі-продажу від 17.01.2012 р. вона набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . При цьому після укладення попереднього договору відповідачка розібрала частину домоволодіння та вона фактично купила стіни житлового будинку літера «А» з саману без вікон, стелі та дверей. В подальшому вона здійснила реконструкцію, збільшила площу житлового будинку літера «А», побудувала нові господарські будівлі та споруди, вичищала земельну ділянку, підняла її на 1м, провела електроенергію, нову систему водопостачання та водовідведення, склала новий технічний паспорт в 2013 році, в 2014 році розпочала процес узаконювання та зареєструвала своє право власності 22.12.2015 року. В жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду, коли вона вже здійснила реконструкцію. Рішенням апеляційного суду від 29.10.2015 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу, зобов`язано повернути житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яких вже не існувало, вказане рішення не виконане з підстав вказаних вище. Вважає, що державний реєстратор неправомірно скасував її право власності, тому що не відповідало рішенню суду, так само незаконним є рішення реєстратора про реєстрацію права власності за відповідачкою. Посилаючись на ст. 331, 321 ЦК України вважає, що відповідачі незаконно позбавили її права власності, тому її право підлягає відновленню в судовому порядку. Ухвалою від 02.10.2020 р. відкрито провадження по справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою від 27.11.2020 р. відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову, яка була скасована постановою Херсонського апеляційного суду від 24.02.2021 р. та частково задоволена заява [PERSON] заборонено відчуження, передачу у оренду, найм, інше користування, перереєстрацію житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,7 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, кухню літ. «Г», сарай літ. «Б», «И», душ літ. «Ж», туалет літ. «З», водопровід № 3, огорожі 1, 2, 4, вимощення І по [ADDRESS] . 06.11.2020 р. від представника Херсонської міської ради надійшов відзив на позов, в якому зазначено щодо неналежності відповідача Херсонської міської ради та відсутності у міської ради компетенції в державній реєстрації права власності. Просили у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 17.12.2020 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідачів державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Скакун Сергія Олександровича та державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Остапенко Сергія Миколайовича; витребувано докази; вирішено питання щодо виклику свідків. 12.03.2021 р. подано позовну заяву в зміненій редакції, фактично більш детально викладено вимоги. Згідно цієї редакції позивачка просить: - визнати протиправними рішення за індексним номером 49034424 державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Скакун Сергія Олександровича про скасування 07.10.2019 р. права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 813476365101, житловий будинок літ. «А», загальною площею 76,7 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, кухню літ. «Г», сараї літ. «Б», «И», душ літ. «Ж», туалет літ. «З», водопровід № 3, огорожі 1, 2, 4, вимощення І, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за свідоцтвом про право власності № [NUMBER] , виданим 22 грудня 2015 року державним реєстратором Матвєєвим А.А., та скасувати рішення за індексним номером 49034424 державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради Скакун Сергія Олександровича про скасування 07.10.2019 р. права власності [PERSON] наобьєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 813476365101, житловий будинок літ. «А», загальною площею 76,7 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, кухню літ. «Г», сараї літ. «Б», «И», душ літ. «Ж», туалет літ. «З», водопровід № 3, огорожі 1, 2, 4, вимощення І, розташованого за адресою: [ADDRESS] , і державної реєстрації за номером 12670854 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та запис державного реєстратора про скасування права власності [PERSON] від 07.10.2019 р.; -\~визнати протиправними\~реєстраційні дії\~державного реєстратора\~Відділу державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень Херсонської\~міської ради\~Остапенка Сергія\~Миколайовича з\~реєстрації права\~власності [PERSON] \~01.11.2019\~р.\~за індексним\~номером рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~та обтяжень\~49551372\~від 06.11.2019\~р.\~на об`єкт\~нерухомого майна\~за реєстраційним\~номером 813476365101,\~житловий будинок\~літ.\~«А»,\~загальною площею\~76,7\~кв.м,\~житловою площею\~47,3\~кв.м,\~кухню літ.\~«Г»,\~сараї літ.\~«Б»,\~«И»,\~душ літ.\~«Ж»,\~туалет літ.\~«З»,\~водопровід №\~3,\~огорожі 1,\~2,\~4,\~вимощення І,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та скасувати\~рішення державного\~реєстратора Відділу\~державної реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~Херсонської міської\~ради Остапенка\~Сергія Миколайовича\~з реєстрації\~права власності\~про державну\~реєстрацію прав\~та обтяжень\~49551372\~від 06.11.2019\~р.\~на об`єкт\~нерухомого майна\~за реєстраційним\~номером 813476365101,\~житловий будинок\~літ.\~«А»,\~загальною площею\~76,7\~кв.м,\~житловою площею\~47,3\~кв.м,\~кухню літ.\~«Г»,\~сараї літ.\~«Б»,\~«И»,\~душ літ.\~«Ж»,\~туалет літ.\~«З»,\~водопровід №\~3,\~огорожі 1,\~2,\~4,\~вимощення І,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~за [PERSON] \~і запис\~за номером\~ 34027486\~про державну\~реєстрацію \~права власності\~на об`єкт\~нерухомого майна\~за реєстраційним\~номером 813476365101\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~розташований за\~адресою: [ADDRESS] за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; - визнати за [PERSON] право власності на нерухомий об`єкт житловий будинок літ. «А», загальною площею 76,7 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, кухню літ. «Г» з погребом, сараї літ. «Б», «И», душ літ. «Ж», туалет літ. «З», водопровід № 3, огорожі 1, 2, 3, вимощення І, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Підстави позову залишилися, як і у первісний редакції: спірний об`єкт нерухомого майна [PERSON] побудувала у результаті реконструкції придбаного за договором купівлі-продажу від 17 січня 2012 року у [PERSON] житлового будинку літ. «А», загальною площею 55,2 кв.м, житловою площею 21,7 кв.м, сараїв літ. «Б», «Д», туалету літ. «Е», душу літ. «В», огорож № 1, 2, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29 жовтня 2015 року договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з зазначеними у ньому господарськими будівлями від 17 січня 2012 року визнано недійсним, проте у результаті здійсненої нею у 2012 році реконструкції фактично був побудований новий житловий будинок з господарськими будівлями, старого буднику не існує, відповідачка [PERSON] зареєструвала на своє ім`я об`єкт нерухомості, на який не набувала права власності. Ухвалою від 15.03.2021 р. по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено. 07.06.2021 р. за ухвалою суду провадження відновлено, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 01.11.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки про зупинення провадження по справі. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду та проведення інвентаризації, розгляд справи призначено на 30.10.2024 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.03.2025 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду, в задоволенні клопотання про допит свідків відмовлено. В судове засідання 17.09.2025 р. відповідачі повторно не прибули про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки адвокат Юрченко Н.С. позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Негуляєв М.А. позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, оскільки у позивачки відсутнє право. Не заперечував, що будівельні роботи здійснені позивачкою, але реєстрація права власності після визнання недійсним договору купівлі продажу також була незаконною та на теперішній час свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане позивачці скасоване в судовому порядку. Суд заслухавши пояснення представників позивачки та відповідачки, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 р. по справі № 667/8556/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування служба у справах дітей виконкому Комсомольскої районнї у м.Хесоні ради, приватний нотаріус Херсоснького міського нотаріального округу Палієнко У.О. про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним позов [PERSON] задоволено частково: - визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку літ. «А» житловою площею 21,7 кв/м, загальною -55,2 кв/м, сараїв - літ. «Б», «Д», туалет літ. «Е», душ літ. «В», огорожа № 1, 2, що розташовані на земельній ділянці площею 617 кв/м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний № 159 від 17.01.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Палієнко У.О., укладений між [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON] та [PERSON] 17.01.2012 року. - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 56000,00 грн. - зобов`язано [PERSON] повернути [PERSON] житловий будинок літ. «А» житловою площею 21,7 кв/м, загальною -55,2 кв/м, сараїв - літ. «Б», «Д», туалет літ. «Е», душ літ. «В», огорожа № 1, 2, що розташовані на земельній ділянці площею 617 кв/м за адресою: [ADDRESS] ; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 365,60 грн. судових витрат; - в іншій частині позовних вимог відмовлено. З вказаного рішення вбачається, що відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на будинок на ім`я [PERSON] , оскільки визнання недійсним договору купівлі-продажу є підставою для скасування такої державної реєстрації у порядку, визначеному законом, але компетентний орган не був залучений до участі в справі. Постановою державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області повернуто виконавчий лист про зобов`язання [PERSON] повернути [PERSON] житловий будинок літ. «А» житловою площею 21,7 кв/м., загальною - 55,2 кв/м., сараїв - літ. «Б», «Д», туалет літ. «Е», душ літ. «В», огорожа № 1, 2, що розташовані на земельній ділянці площею 617 кв/м за адресою: [ADDRESS] через відсутність визначеного за виконавчим документом майна, повторно пред`явлення виконавчого листа до 06.02.2020 р. З аналогічних підстав вищевказаний виконавчий лист повернуто стягувачу 04.02.2020 державним виконавцем після повторно пред`явлення до виконання постановою від 04.02.2020 р., стягувач має право на повторне пред`явлення до 02.10.2023 р. З копій документів щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що: - 07.10.2019 р. [PERSON] звернулася з заявою про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 р. справа 22-ц/7941/1525/2015 ЄУН № 667/8556-14-ц. Цього ж дня державним реєстратором Скакун С.О. прийнято рішення про скасування запису про право власності за номером 12670854 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що внесені відомості про скасування право власності (обьєкт нерухомого майна 813476365101; - [PERSON] звернулася з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 813476365101 01.11.2019 р. з заявою подано копії судових рішень щодо визнання права власності в порядку спадкування (справа 2-3574/2010 від 27.10.2010 р., рішення по справі № 667/8556-14-ц від 29.10.2015 р. про визнання договору купівлі-продажу недійсним та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 28.01.2016 р.; технічний паспорт від 11.10.2019 р.). З повної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотека, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.11.2019 р. встановлено, що право власності на реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 813476365101 (старий реєстр реєстраційний номер майна 32174640), зареєстроване 14.12.2015 р. скасоване на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 р. державним реєстратором Херсонської міської ради Скакун С.О. 07.10.2019 р. 06.11.2019 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Остапенком С.М. Херсонська міська рада Херсонської області прийнято рішення про проведення державної реєстрації прав за [PERSON] , вказана інформація цього ж дня внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] . За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31.05.2021 р. № 35 визначений технічний склад домоволодіння по [ADDRESS] на день укладення договору купівлі-продажу та на день обстеження. Будівля житлового будинку літера «А» наявна на час дослідження та будівля будинку літера «А», зазначена у договорі купівлі-продажу від 17.01.2012 р. не є однією і тією ж будівлею (різні будівлі), але частина стін в будівлі літера «А» є стінами «старої» будівлі, що складає 4% від вартості «нової» будівлі. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №213/790/21 від 14.12.2022 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання правовстановлюючого документу нечинним, яке набуло законної сили 16.01.2023 р. визнано нечинним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.12.2015 року, індексний номер 50481694 (серія та номер бланку: [NUMBER] ) на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що видано [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Тобто, позивачка [PERSON] вважається такою, що не набула права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Державними будівельними нормами, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, замовником будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення будівництва) є фізична чи юридична особа, яка мас або у користуванні земельну ділянку для забудови чи володіє на законних підставах об`єктом будівництва, на якому має намір виконувати будівельні роботи, то після визнання апеляційним судом недійсним договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 17.01.2012 року, тільки [PERSON] , як власник мала право реконструювати цей будинок. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що позивачка [PERSON] звернулася до ДАБІ з Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації 14.12.2015 року, тобто вже після ухвалення судом апеляційної інстанції 29.10.2015 року рішення про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Тому в даному випадку, з урахуванням рішення апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 р. по справі № 667/8556/14-ц дії державного реєстратора Скакун Сергія Олександровича про скасування 07.10.2019 р. права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 813476365101, житловий будинок літ. «А», загальною площею 76,7 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, кухню літ. «Г», сараї літ. «Б», «И», душ літ. «Ж», туалет літ. «З», водопровід № 3, огорожі 1, 2, 4, вимощення І, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за свідоцтвом про право власності № [NUMBER] , виданим 22 грудня 2015 року державним реєстратором Матвєєвим А.А., та про скасування права власності [PERSON] від 07.10.2019 р. відповідають вимогам закону. Правовідносини щодо виникнення права на нову річ, створену в результаті використання іншої речі (матеріалу), регламентовані положеннями статті 332 Цивільного кодексу України, частиною першою якої передбачено, що переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 6-1213цс16, не є новоствореним об`єкт нерухомого майна, створений з прив`язкою до вже існуючої нерухомості, з використанням її функціональних елементів. Аналіз викладених законодавчих положень, з урахуванням наведених висновків Верховного Суду України, дає підстави для висновку про те, що право власності на нову річ, виготовлену відповідно до статті 332 ЦК України внаслідок переробки іншої речі, може виникати лише у тому разі, якщо в результаті здійсненої переробки з`являється інший об`єкт, відмінний за своїми характеристиками, тобто об`єкт, який може бути кваліфікований як нова річ. При цьому Верховний Суд зазначив, що не може вважатися новою річчю (новоствореним об`єктом) об`єкт нерухомого майна, який перероблений з прив`язкою до вже існуючого нерухомого майна та з використанням функціональних елементів цього майна, тобто такий, що фактично є тим самим об`єктом з видозміненими загальними характеристиками. Реконструкція також не має наслідком створення нової речі, оскільки створена з прив`язкою до вже існуючої нерухомості з використанням її функціональних елементів, тому передчасно стверджувати, шо реконструйований об`єкт є іншим об`єктом нерухомості. Приписами частин першої, другої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше присвоюється реєстраційний номер, який є індивідуальним, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону. Верховний Суд підкреслив, що за частиною першою статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна; 2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна; 3) державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі прав відкрито розділ як на об`єкт незавершеного будівництва. За змістом наведених норм реєстраційний номер нерухомого майна є незмінним протягом усього часу його існування, в той час як новоствореному об`єкту нерухомого майна надається свій власний індивідуальний номер. Не може вважатися новою річчю (новоствореним об`єктом) об`єкт нерухомого майна, який перероблений з прив`язкою до вже існуючого нерухомого майна та з використанням функціональних елементів цього майна, тобто такий, що фактично є тим самим об`єктом з видозміненими загальними характеристиками. Це означає, що реконструйований об`єкт, технічно є поліпшенням або зміною вже існуючого майна, а не створенням нового окремого об`єкта нерухомості. Враховуючи наведене доводи сторони позивачки щодо виникнення у неї права власності на новостворене домоволодіння не можуть бути прийняті до уваги. Суд повторно наголошує, що позивачка не є власником домоволодіння, оскільки договір купівлі-продажу домоволодіння був визнаний недійсним, тому її право власності не порушено. Здійснення нею реконструкції не є підставою для набуття права власності на спірне домоволодіння у реконструйованому вигляді, її права як власника не порушені, тому відсутні підстави для задоволення позову щодо визнання за нею права власності на реконструйоване домоволодіння та, відповідно дії державного реєстратора Остапенкам С.М. щодо вчиненні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на домоволодіння за [PERSON] її права не порушують. Способи захисту цивільного права та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України. Втім, цією нормою визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи. Визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснюють свої офіційні повноваження. Відповідно до 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У зв`язку з визнанням судом недійсним договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, відсутні правові підстави для визнання права власності за нею на реконструйоване спірне домоволодіння. В той же час здійснення реконструкції [PERSON] спірного домоволодіння при розгляді цієї справи не оспорювалося. За змістом частин третьої, четвертої статті 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Суд звертає увагу на те, що ЦК України визначає механізм повного відшкодування заподіяних кінцевому набувачу збитків. Так, з урахуванням приписів частин третьої і четвертої статті 390 ЦК України кінцевий набувач може заявити до власника спірного нерухомого майна позов про відшкодування здійснених з часу, з якого власникові належить право на його повернення, необхідних витрат на утримання та збереження витребуваного майна, а у разі здійснення поліпшень цього майна, які не можна відокремити від нього без завдання йому шкоди, - позов про відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість спірного нерухомого майна. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 07 вересня 2016 року, провадження № 6-389цс16, Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, провадження № 14-376цс18 та Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 766/8694/16-ц (провадження № 61-35681св18). У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia». Активна роль суду проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі й застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Принцип «jura novit curia» застосовується у випадку, коли позивач обґрунтовує свій позов саме такими обставинами, проте помилково посилається на певні норми права. Але застосування судом цього принципу не є безмежним. В даному конкретному випадку позивачкою визначено конкретний предмет позову - нею фактично оспорюється право власності на домоволодіння. Отже, принцип «jura novit curia», з одного боку, підлягає безумовному застосуванню: суд зобов`язаний застосувати правильні норми права, перекваліфікувавши позов, незалежно від посилань позивача. З другого боку, перекваліфіковуючи позов за цим принципом, суд може порушити право на справедливий суд як щодо відповідача, так і щодо позивача. У таких умовах слід зважати на принцип змагальності та рівності сторін. Сторін не можна позбавляти права на аргументування своєї позиції й надання доказів в умовах нової кваліфікації судом правовідносин (рішення Європейського суду з прав людини від 14 січня 2021 року у справі «Гусєв проти України» (скарга № 25531/12)). Таким чином, суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] через відсутність у неї порушеного права власності, оскільки вона не є власником домоволодіння відповідно до закону, а свої права щодо відшкодування вартості пов`язані з витратами на реконструкцію домоволодіння має можливість захищати іншим способом захисту. За таких обставин позов задоволенню не підлягає в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати позивачки відшкодуванню не підлягають. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову, застосовані постановою Херсонського апеляційного суду від 24.02.2021р. щодо заборони відчуження, передачу у оренду, найм, інше користування, перереєстрацію житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,7 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, кухню літ. «Г», сарай літ. «Б», «И», душ літ. «Ж», туалет літ. «З», водопровід № 3, огорожі 1, 2, 4, вимощення І по [ADDRESS] за приписами ч.9 ст. 158 ЦПК України підлягають скасуванню, при цьому на підставі ч.10 ст. 158 ЦПК України вони зберігають свою дію до набрання цим рішенням законної сили. Рішення в повному обсязі складено з урахуванням приписів другого абзаца частини першої ст. 244, ч.1 ст. 259, ст. 268 ЦПК України 26.09.2025р. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed