Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем. При зверненні до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявою щодо прийняття спадщини, йому постановою від 14 серпня 2025 року було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на зазначену квартиру. тому позивач змушений звертатися до суду з позовом. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 28.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи надіслала заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог\~ст.55 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності до\~ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу\~ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Згідно спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Постановою Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 14 серпня 2025 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право па спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Приймаючі до уваги те, що позовні вимоги знайшли підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved