Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] , у березні 2025 року, звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] в сумі 6000,00 грн, щомісяця, на кожну дитину окремо. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Зазначила, що одна не може забезпечити дітям належний рівень життя, а відтак, звернулась до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.27). Відповідачем подано до суду клопотання про врахування під час розгляду справи квитанції про сплату аліментів, які вже були оплачені ним раніше, загальна сума виплачених грошових коштів (аліментів) на утримання дітей становить 41200 грн за період з лютого 2025 року по травень 2025 року включно (вх. № 21502 від 26.05.2025 року а.с. 34-45, та вх. № 21929 від 28.05.2025 року а.с. 46-56). Відповідачем подано до суду клопотання про врахування під час розгляду справи квитанції про сплату аліментів, які вже були оплачені ним раніше, загальна сума виплачених грошових коштів (аліментів) на утримання дітей становить 41200,00 грн за період з лютого 2025 року по травень 2025 року включно (вх. № 28321 від 14.07.2025 року а.с. 62-63, та вх. № 28677 від 15.07.2025 року а.с. 64-75, вх. № 28679 від 15.07.2025 року а.с. 76-81, вх. № 28744 від 16.07.2025 року а.с. 82-97). Відповідачем подано до суду клопотання про врахування під час розгляду справи квитанції про сплату аліментів, які вже були оплачені ним раніше, загальна сума виплачених грошових коштів (аліментів) на утримання дітей за період з лютого 2025 року по травень 2025 року на загальну суму 71200,00 грн (вх. № 36659 від 15.09.2025 року а.с. 105-117, та вх. № 36961 від 16.09.2025 року а.с. 118-131). В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву (вх. № 38547 від 25.09.2025 року) про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання (вх. № 36659 від 15.09.2025 року) про розгляд справи без його участі (а.с. 105-106). Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 2009 року виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2014 року виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Таким чином, сторони мають спільних малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що не заперечується відповідачем та за приписами частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування. За статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав малолітньої або неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частини перша третя статті 181 Сімейного кодексчу України). За приписами статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182\~ цього Кодексу. В свою чергу, відповідно до частин першої, другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, врахування в сплату аліментів раніше переказаних відповідачем сум є таким, що суперечить вищевказаній нормі. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, зважаючи на те, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження обставин викладених в позові, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягають задоволенню. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у відповідності до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved