Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про зняття заборони та виключення запису з Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 11.04.2007 року. З метою реєстрації місця проживання в будинку [ADDRESS] , він звернувся до Центру надання адміністративних послуг в м. Олександрії, проте йому було відмовлено в реєстрації у зв`язку з тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна мається заборона (обтяження) на нерухоме майно, зареєстроване Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1, на підставі повідомлення Ощадбанку 3070 б/н, від 04.01.1990 р. Позивачу невідомо про причини накладення такого арешту на майно, оскільки право власності на дане майно набуте законним шляхом, а саме на підставі рішення виконкому Димитрівської селищної ради №20 від 07.03.2007 року, і на час передачі виконкомом йому майна інформація про заборону на відчуження на підставі повідомлення Ощадбанку 3070 б/н від 04.01.1990 р. була відсутня. З метою з`ясування підстав накладення заборони на майно, позивачем були направленні запити до відповідних організації на які отримано наступну інформацію: відповідно до інформації викладеної в листі Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 30.07.2024 року №146345 та від 04.11.2024 року №215620, відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] відсутні записи про відкриті та завершені виконавчі провадження, а також арешт на майно за адресою [ADDRESS] не накладався; відповідно до інформації викладеної в листі Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 від 25.11.2024 року №2040/01-16 справи нотаріальної контори за 2008 рік, в тому числі, наряд «Документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо, по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження майна» передані на зберігання до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, що унеможливлює надання будь-яких відомостей щодо обтяження - заборони на нерухоме майно, зареєстроване Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 від 02.10.2008 року, реєстраційний номер обтяження № 8008512, об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] , власник [PERSON] ; відповідно до інформації викладеної в листі Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 26.06.2025 року № 415/01-17, встановлено, що надання інформації про заборону на нерухоме майно зареєстроване Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 від 02.10.2008 року № 8008512 не є можливим, оскільки строк зберігання документів, переписка по накладенню та зняттю арештів та заборон на житлові будинки від 31.01.1980 року зберігаються 3 роки; відповідно до листа АТ «Ощадбанк» від 05.05.2025 року №103.40-123, станом на 05.05.2025 року по клієнту [PERSON] відсутні невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» (окрім банківської платіжної картки). Оскільки, на даний час не має невиконаних позивачем кредитних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», як особою в інтересах якої накладено обтяження, а тому, існування заборони на будинок за адресою: [ADDRESS] , є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом його майнові права на розпорядження цим майном, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню. Щодо визначення АТ «Ощадбанк» належним відповідачем, позивач повідомляє наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 06.12.2021 у справі №554/5912/19-ц, від 08.12.2022 у справі №331/1383/20, а також у п.2 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна». Оскільки саме на підставі повідомлення б/н від 04.01.1990 Ощадбанку 3070 нотаріусом було накладено заборону на майно, тому АТ «Ощадбанк є належним відповідачем у даній справі. Ухвалою судді від 20.08.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 16.09.2025 року представником Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що зі змісту позовної заяви у вищезазначеній справі слідує, що Позивачем пред`явлено позовну вимогу про припинення обтяження стосовно будинку за адресою [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, яке міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 8008512, зареєстроване 02.10.2008 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 на підставі повідомлення б/н від 04.01.1990 року, Ощадбанку 3070 та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження у вигляді заборони (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження № 8008512. АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі. З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки: 426160536, дата, час формування: 09.05.2025 10:56:38, яка додана до позовної заяви, вбачається, наступна інформація про обтяження: Тип обтяження: заборона (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження: 8008512 Зареєстровано : 02.10.2008 09:51:26 за № 8008512 реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 , 25015, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. 9141@krm.kr.notary.gov.ua Велика Перспективна, 1-Б, (0522) Підстава обтяження: повідомлення, б/н, 04.01.1990, Ощадбанк 3070 32-22-55; Об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис Додаткові дані: Архівний номер: 1918544KIROVOGRAD1, Архівна дата: 24.02.2000, Дата виникнення: 24.02.2000, № реєстра: 57784-41, внутр. № B001293923F14A298043, комментарий: заб. 1. Отже, з додатків до позовної заяви та зазначеній у них інформації про обтяження, вбачається, що:- реєстратором обтяження з реєстраційним номером 8008512, зареєстрованого 02.10.2008 є Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, а не Банк. - підставою обтяження зазначене повідомлення, б/н, 04.01.1990, Ощадбанк 3070, при цьому жодних ідентифікуючих ознак, як то ідентифікаційний код особи, найменування якої зазначено, як Ощадбанк 3070, тощо не вбачається. Оригінал або копії повідомлення, дані про яке вказано, як «повідомлення, б/н, 04.01.1990, Ощадбанк 3070», до позовної заяви не додано. У свою чергу відповідно до п. 6 статуту акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2025 р. № 565, яка додається до цієї постанови Кабінету Міністрів України та є загальнодоступною на офіційному веб-сайті Верховної Ради України за електронною адресою в мережі Інтернет: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/261 2003-%D0%BF#n13 (далі за текстом Статут) Банк має наступні повне та скорочене найменування українською мовою: акціонерне товариство Державний ощадний банк України та АТ Ощадбанк відповідно, а не найменування, яке зазначено в підставі обтяження. Окрім того, виходячи з відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), дата створення Банку 31.12.1991, а датою повідомлення, вказаного в якості підстави обтяження, зазначено дату 04.01.1990, тобто дата створення Банку, до якого Позивачем пред`явлено позов, пізніше дати повідомлення, вказаного в якості підстави обтяження. З копій інших додатків до позовної заяви також не вбачається даних які б вказували на здійснення саме Банком певних дій для реєстрації вищезазначеного обтяження. Вищезазначене вказує на відсутність належних, достатніх, достовірних доказів того що учасником спірних правовідносин є АТ «Ощадбанк» та безпідставність і необґрунтованість пред`явлення позову в даній справі до Банку. Отже, Позивачем не наведено доказів, які б вказували на вину саме Банку в неможливості реалізації ними своїх прав, а отже визначення АТ «Ощадбанк» Відповідачем у даній справі є необґрунтованим та помилковим. Проте, Відповідачем по даній справі має бути особа, яка дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення щодо Позивача, тобто сторона відповідного спірного договору чи державний реєстратор, уповноважений на вчинення реєстраційної дії, за умови порушення останнім прав Позивача, а не АТ «Ощадбанк», який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним Позивачу майном, та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси останніх. Натомість належним відповідачем у даній справі є нотаріус або інший суб`єкт державної реєстрації прав, який наділений повноваженнями на вчинення відповідної (нотаріальної /реєстраційної) дії щодо зняття (припинення) заборони відчуження нерухомого майна, виключення запису про неї з відповідних реєстрів (у разі відмови у вчиненні такої дії (реєстраційної/нотаріальної), а не АТ «Ощадбанк», який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає Позивачу у реалізації права на вказане нерухоме майно, зокрема володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним вище майном (будинком) на свій розсуд та у своїх інтересах. Оскільки АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі та Банком не порушувалися права та охоронювані законом інтереси Позивача, у суду, в силу норм процесуального права, відсутні підстави для покладення на АТ «Ощадбанк» відшкодування понесених Позивачем судових витрат, в т. ч. й судового збору. АТ «Ощадбанк» не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та не може відповідати за внесення записів про обтяження нерухомого майна у відповідних реєстрах в т.ч. і за державну реєстрацію у 2008 році обтяження, про припинення якого та виключення запису про яке з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, пред`явлено позовні вимоги. Відтак, з урахуванням вищевикладеного АТ «Ощадбанк» вважає, що заявлений позов [PERSON] до АТ «Ощадбанк» не підлягає задоволенню. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга\~статті 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 11.04.2007 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна мається заборона (обтяження) на нерухоме майно, зареєстроване Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1, на підставі повідомлення Ощадбанку 3070 б/н, від 04.01.1990 р. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. Згідно з ст.ст.317,319,321\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~обтяження - це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Згідно з\~ст. 9 вказаного Закону\~до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав, здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державним реєстратором є нотаріус. Як встановлено із матеріалів справи відповідне обтяження нерухомого майна заборона (архівний запис) було накладено державним нотаріусом згідно повідомлення б/н, 04.01.1990, Ощадбанк 3070. Суд звертає увагу на те, що правова природа у забороні на майно полягає у реальному забезпеченні зобов`язання. Так, згідно довідки АТ «Державний ощадний банк» від 05.05.2025 року, станом на 05.05.2025 року по клієнту [PERSON] відсутні невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» (окрім банківської платіжної картки). Жодних доказів того, що [PERSON] боржником перед АТ «Ощадбанк» у відкритих виконавчих провадження матеріали справи не містять. Такі відомості в системі АСВП відсутні. З огляду на те, що по справі на цей час відсутні жодні докази на підтвердження доцільності й необхідності продовження дії обтяження зазначеного вище нерухомого майна, що як наслідок впливає на можливість позивача повноцінно реалізувати свої права як власника майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині вимог про скасування обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. Щодо позицій представника відповідача про те, що АТ "Державний ощадний банк України" є неналежним відповідачем, суд виходить з наступного. Відповідно до п.2 Постанови Верховної Ради України від 20.03.1991 р. «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» було оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбудбанк», Український Республіканський Банк Ощадного банку СРСР, Український республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР з їх мережею, обчислювальним центрами, усіма активами, пасивами. Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 року за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 року за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) - постанова Вищого господарського суду України від 29.09.2009 року у справі №2/112. Крім того, пряма вказівка на безпосереднє правонаступництво банківських установ міститься в постановах Кабінету Міністрів України від 09.01.2008 року №1 «Про виплату в 2008 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 р. в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, та облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР», від 23.04.2012 року №346 «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 р. в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР» (пункти 1). Із статуту Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України, зареєстрованого НБУ 31 грудня 1991 року відомо, що Державний спеціалізований комерційний Ощадбанк України (Ощадбанк України), створений відповідно до Закону України від 20 березня 1991 року «Про банки та банківську діяльність» і входить в банківську систему України. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 року за № 876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України"на виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 року №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Установлено, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку. 02 червня 2011 року внесено зміни до Статуту Банку, якими слово «відкрите» змінено на «публічне». Постановою КМУвід 5червня 2019р.№ 568«Питання акціонерного товариства Державний ощадний банк України»\~затверджено статут такого банку, згідно якого цей банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31 грудня 1991 р. за № 4. З вищенаведеного слідує, що як з моменту створення системи Ощадбанків так і до сьогоднішнього часу такі відносяться до державних банків, а АТ «Державний ощадний банк України» є правонаступником відповідного банку України, в інтересах якого накладено спірну заборону на нерухоме майно. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору.

Outcome: approved