Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги даного позову, позивач вказує на те, що 16.02.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 3067270224, відповідно до умов якого видано кредит у сумі 2200 грн. Відповідач не виконав свої кредитні зобов`язання належним чином. Таким чином, станом на 13.08.2025 заборгованість відповідача за Договором № 3067270224 від 16.02.2024 становить 19485,40 грн, з яких: 2200,00 грн заборгованість за кредитом; 17285,40 грн заборгованість за відсотками. У зв`язку з цим позивач просить суд задовольнити даний позов та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3067270224 від 16.02.2024 у розмірі 19485,40 грн, а також сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 15.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщенням оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Отже, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.02.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 3067270224, відповідно до умов якого видано кредит у сумі 2200 грн, шляхом підписання відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Договору № 3067270224 про надання грошових коштів у позику та паспорту споживчого кредиту. Строк дії договору становить 30 днів. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 199769-1354-88241512, 16.02.2024 позивач виконав свої обов`язки за договором, здійснивши переказ коштів на платіжну картку відповідача [NUMBER] . Зарахування коштів підтверджується витребуваною випискою по картці. Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач не здійснив жодної оплати для виконання умов договору. Станом на 21.07.2025 заборгованість відповідача за Договором № 3067270224 від 16.02.2024 становить 19485,40 грн, з яких: 2200,00 грн заборгованість за кредитом; 17285,40 грн заборгованість за відсотками. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК) Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов`язань відповідачкою, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кошти, якими він користувався, однак допустив неналежне виконання своїх обов`язків щодо повернення позики та сплати комісії, внаслідок чого утворилась заборгованість. Отже, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають повному задоволенню у розмірі 19485,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved