Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

у жовтні 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва, звернулося Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] (далі - Відповідач-1), [PERSON] (далі - Відповідач-2) (далі разом - Відповідачі) є споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, Позивач має право вимагати виконання обов`язку від користувачів квартири [ADDRESS] , від [PERSON] , [PERSON] . 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами. Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № ПО (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал», Товариство або Позивач), як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір-1). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, Відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору-1 у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від Відповідачів не надходило. Відповідно до п. 1.1 Договору-1, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Догрвору-1, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2019 № 1716 для відповідного будинку у розмірі 11,95 грн щоквартально, однак він не сплачений Відповідачами, внаслідок чого борг складає 83,65 грн. Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII викладено у новій редакції Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Новою редакцією Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (введеною в дію 01.05.2019) змінено класифікацію комунальних послуг і єдиним видом комунальних послуг, що надаються суб`єктом господарювання в сфері питного водопостачання є централізоване водопостачання та централізоване водовідведення. Законом України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ передбачено прийняття співвласниками багатоквартирних будинків рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, якою визначено такі моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Розділом VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 09.11.2017 №2189-УІІІ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року. Пунктом 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII встановлено, що не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин. Разом з тим, пунктом 42 Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» внесено зміни у пункти 3 та 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та слова «протягом одного року з дати введення в дію цього Закону та «протягом одного року з дня введення в дію цього Закону» замінено словами і цифрами «протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України». У зв`язку з чим фактичне застосування Закону України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги» 01.05.2020 не розпочалося та відкладалося на невизначений термін. Законом України від 03.12.2020 № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесено зміни до Закону України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги» та змінено моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг і запроваджено поняття індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 31.05.2021 на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30.09.2021 та від 31.12.2021) (далі - Договір-2), у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Згідно з п. 1 Договору-2 Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 Договору-2 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору-2 визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги» визначено порядок оплати житлово-комунальних послуг, згідно з яким: - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; - споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; - за бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг; - дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг; - структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону; - споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. Наведене також кореспондується із вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, згідно з пунктами 24 і 25 яких споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Однак Відповідачі, в порушення умов Договорів та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2017 року по 31 липня 2024 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали належним чином, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість у розмірі 95 636,77 гри, яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Отже, розмір заборгованості Відповідачів за надані житлово-комунальні послуги складає: 95 636,77 грн. заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 83,65 грн. заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; 1 365,05 грн. заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 97 085,47 грн. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України). Так, в зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, Відповідачі зобов`язані сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 8 504,73 грн. та інфляційні втрати у розмірі 36 728,44 грн. З врахуванням наведеного просили стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 97 085,47 грн. 3% річних у розмірі 8 504,73 грн., інфляційні втрати у розмірі 36 728,44 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. 09 жовтня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 10 жовтня 2024 року. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідачів у справі. Відповідь на запити надійшла до суду 14 листопада 2024 року. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання відкрито спрощене провадження у справі. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів. 28 січня 2025 року Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про витребування доказів - задоволено; витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (адреса місця розташування: 01001, місто Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 4-В, код ЄДРПОУ 03359836) довідку, витяг або інший документ, що підтверджує право власності на квартиру [ADDRESS] . 03 березня 2025 року на адресу суду від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшли витребувані матеріали. 17 лютого 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву який обґрунтований наступним. У своєму позові позивач просить стягнути з відповідачів солідарно: - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 97 085,47 грн.; 3% річних у розмірі 8 504,73 грн.; інфляційні втрати у розмірі 36 728,44 грн.; витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. Водночас, як вбачається із позовної заяви та доданого розрахунку заборгованості означена сума складається із розрахунку за період з 01 січня 2017 року по 31 липня 2024, при цьому позовна заява датована 02.10.2024. Тобто, позовна заява про стягнення заборгованості подана поза межами строку позовної давності. Як вбачається із розрахунку заборгованості оплата за комунальні послуги була відсутня як мінімум із січня 2017 року, тобто позивач мав би звернутись із цим позовом не пізніше лютого 2020 року. Окремо звертає увагу суду, що заборгованість нараховувалась виходячи з того, що раніше у квартирі були зареєстровані батько та сестра відповідача, які вже померли. Отже, заявлений позов підлягає лише частковому задоволенню в межах строку позовної давності за останні три роки до подання позовної заяви, тобто за період з жовтня 2021 по вересень 2024, однак позивач повинен долучити відповідний розрахунок заборгованості за вказаний період. Крім того, відповідно до Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Отже, за період коли місто Київ відносився до території, на яких велися бойові дії (території можливих бойових дій, активних бойових дій) до дати їх припинення заборонялось нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням. Таким чином із розрахунку необхідно виключити відповідні нарахування 3% річних та інфляційних витрат із лютого 2022 року. З врахуванням наведеного просила позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задовольнити частково. 19 лютого 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому зазначає що доводи та твердження Відповідачів, що викладені у відзиві на позов та заяві про застосування строків позовної давності є безпідставними і необґрунтованими, та спростовуються наступним. ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду 08.10.2024 з позовною заявою до Відповідачів щодо стягнення боргу за житлово-комунальні послуги спожитих в період з 01.01.2017 по 31.07.2024. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ) та Законом України 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ), Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені п.12 та п.19 відповідно. Пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID -19» було постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020. 30.06.2023 Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом 8АІ18-СоУ-2» карантин скасовано. Таким чином, карантин на території України діяв з 12.03.2020 по 30.06.2023. Отже, встановлена статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність тривалістю у три роки та яка мала спливти з 12.03.2020 по 30.06.2023 - була продовжена. 24.02.2022 російською федерацією здійснено військову агресію проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Воєнний стан наразі відповідно до Указу Президента України від 06.05.2024 N 271/2024 продовжено до 12.08.2024. Отже, встановлена статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність тривалістю у три роки, сплив якої припадав на карантин, що скасований під час дії воєнного стану, - продовжена до закінчення дії воєнного стану відповідно до положень п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Продовження строку позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу норми Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо продовження строку позовної давності на період карантину (Постанова Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21). Близька за змістом правова позиція щодо застосування строків позовної давності, встановлених ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від, 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі №916/1157/21. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України). За зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України). У разі неналежного виконання зобов`язань, позовна давність за вимогами кредитора про стягнення грошових коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі, а за періодичними платежами з моменту несплати окремого платежу. Пунктом 1.1 договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) передбачено, що платежі вносяться Споживачем (Відповідачем) не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оскільки у Відповідача наявний обов`язок проводити оплату вартості спожитих комунальних послуг щомісяця, тому строк позовної давності починає перебіг з моменту несплати кожного окремого платежу. Так, за надані у лютому 2017 року послуги Відповідач повинен був здійснити оплату до 20.03.2017 (21.03.2017 Позивач дізнався про невиконання Відповідачем обов`язку з оплати за лютий 2017 року), тобто перебіг позовної давності щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги, надані починаючи з лютого 2017 року, продовжено до 30.06.2023 на строк дії карантину, спричиненого COVID-19, а потім подовжено у зв`язку з введення воєнного стану на території України, то такий перебіг ще не закінчився. Тобто, щодо заборгованості, що утворилася за надані послуги, починаючи з лютого 2017 року, строк позовної давності не може бути пропущеним, оскільки такий перебіг продовжений в силу Закону № 540-ІХ та Закону № 2120-ІХ. Продовження строку позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу норми Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо продовження строку позовної давності на період карантину (Постанова Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21). Близька за змістом правова позиція щодо застосування строків позовної давності, встановлених ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21. Отже, застосування строків позовної давності при поданні такої заяви Відповідачами можливе лише в частині заборгованості, що виникла у січні 2017 року (відповідно до розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви). Щодо заборони нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 Відповідачі у відзиві на позов вказують на заборону нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Так, постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплата або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. З внесенням змін до вказаної Постанови 29.12.2023, норми щодо заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати; за житлово-комунальні послуги розповсюджуються на територіальні громади, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією. Як вже зазначалося предметом розгляду в даній справі є заборгованість, що утворилася за період з 01.01.2017 по 31.07.2024. Із розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що Позивачем правомірно нараховано Відповідачам 3% річних у розмірі 8 504,73 грн. та інфляційні втрати у розмірі 36 728,44 грн. за прострочення сплати заборгованості, яка виникла з січня 2017 року до січня 2022 року та з січня 2024 року по липень 2024 року. При цьому, з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, в рядках колонок «інфляційні втрати, грн.» та «3 % річних, грн.» зазначено «0,00», тобто відсутні вказані нарахування, починаючи з лютого 2022 року по грудень 2023 року. З врахуванням наведеного просили позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги до [PERSON] , [PERSON] задовольнити. 30 травня 2025 року від відповідачів до суду надійшли додаткові пояснення в яких зазначають що у своєму позові позивач просить стягнути з відповідачів солідарно: - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 97 085,47 грн.; - 3% річних у розмірі 8 504,73 грн.; - інфляційні втрати у розмірі 36 728,44 грн.; - витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. Водночас, як вбачається із позовної заяви та доданого розрахунку заборгованості означена сума складається із розрахунку за період з 01 січня 2017 року по 31 липня 2024, при цьому позовна заява датована 02.10.2024. Однак, якщо здійснити розрахунок за останні три роки, точніше за останні 36 місяців розрахунку, наданого Позивачем, (з серпня 2021 по липень 2024), то заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становитиме 44935,93грн., плата за абонентське обслуговування: 1341,60 грн., інфляційні втрати: 2244,42грн, 3% річних: 466,98 грн., загалом 48 988, 93 грн. При цьому, як вже зазначалось у відзиві, звертають увагу суду, що заборгованість нараховувалась виходячи з того, що раніше у квартирі були зареєстровані її сестра [PERSON] та батько [PERSON] , які вже померли (сестра у [INFO] та батько [INFO] ). Відповідно необхідно, щоб позивач здійснив перерахунок виходячи із фактичного числа зареєстрованих осіб у відповідний період, зменшивши нарахування. З врахуванням наведеного просила позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задовольнити частково. 16 червня 2025 року від позивача надійшли пояснення у справі в яких зазначає що Відповідачем-2 до пояснень надано контррозрахунок заборгованості за надані послуги за період з серпня 2021 року по липень 2024 року (за останні 36 місяців розрахунку, наданого Позивачем). Позивач категорично не погоджується з даним розрахунком, оскільки загальний строк позовної давності у три роки, що передбачений ст. 257 ЦК України відповідно до п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), що тривав з 12.03.2020 по 30.06.2023, та скасований під час дії воєнного стану, - зупинений до закінчення дії воєнного стану відповідно. Продовження строку позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу норми Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо продовження строку позовної давності на період карантину (Постанова Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21). Близька за змістом правова позиція щодо застосування строків позовної давності, встановлених ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21. Таким чином, застосування строків позовної давності при поданні такої заяви Відповідачами можливе лише в частині заборгованості, що виникла у січні 2017. Щодо здійснення перерахунку, виходячи з фактичного числа зареєстрованих осіб. Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 передбачено, що споживач надає виконавцю інформацію про кількість осіб, які фактично користуються послугами у приміщенні (квартирі) споживача, або інші вихідні дані, необхідні для застосування обраного способу розподілу обсягів послуг, відповідно до Методики розподілу. Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору. Відповідачі у спірний період ніяких заяв з документами щодо зміни фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, до якої надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. виконавцю послуг, відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 28 Правил № 690, умов публічних договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не надавали, а отже, підстави для проведення ПрАТ «АК «Київводоканал» перерахунку за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Відповідачам по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відсутні. З врахуванням наведеного просили позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги до [PERSON] , [PERSON] задовольнити. 13 серпня 2025 року від позивача надійшли пояснення в якому просив долучити до матеріалів справи: інформацію про розподіл обсягів споживання холодної води за показаннями комерційного приладу обліку води; відомість споживання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до показів комерційних загальнобудинкових приладів обліку; копії нарядів на встановлення та заміну комерційного приладу обліку; копії актів про зняття показань з приладу обліку; копії фотофіксації приладу обліку. На квартиру [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , по якому нарахування оплати за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у спірний період проводилися як для квартири, що не обладнана засобами обліку води, в порядку, передбаченому п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (до 01.05.2022) та п. 13 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 05.07.2019 № 690 (з 01.05.2022). Нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] ( [ADDRESS] ) у спірний період провадилися згідно показників загальнобудинкового приладу обліку води. В окремих місяцях мало місце нарахування за послуги відповідно до нормативів (норм) споживання відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської) міської державної адміністрації) від 16.06.2015 № 579 «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у м. Києві (до 01.03.2022) із розрахунку 4,5 куб м. на 1 особу та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.01.2022 № 194 «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води, централізованого водовідведення у м. Києві (з 01.03.2022) із розрахунку 5,78 куб м. на 1 особу. Нарахування за послуги з водовідведення гарячої води здійснювалися за нормативами (нормами) споживання відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської) міської державної адміністрації) від 16.06.2015 № 579 «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у м. Києві із розрахунку 3,0 куб м. на 1 особу (до 01.03.2022) та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.01.2022 № 194 «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води, централізованого водовідведення у м. Києві із розрахунку 3,04 куб м. на 1 особу (з 01.03.2022). Нарахування - послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у період з 01.01.2017 по 31.12.2023 провадилося на 6 (шість), а з 01.01.2024 на 3 (три) проживаючі особи. Звертають увагу на те, що саме на споживача покладається обов`язок інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором (п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 передбачено, що споживач надає виконавцю інформацію про кількість осіб, які фактично користуються послугами у приміщенні (квартирі) споживача, або інші вихідні дані, необхідні для застосування обраного способу розподілу обсягів послуг, відповідно до Методики розподілу. Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору (п.п.11 п.47 Правил № 690). Перерозподіл обсягу спожитих послуг у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої питної води окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів (п. 29 Правил № 690). Відповідачі не повідомляли про неспоживання у спірний період послуг, яке за належного оформлення (відключення виконавцем холодної води і опломбування запірних вентилів у квартирі згідно з письмовою заявою споживача) є підставою для несплати вартості послуг у період тимчасової відсутності. Також, Відповідачі ніяких заяв, в т.ч. і з документами щодо зміни фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, до якої надавалися послуги з водопостачання та водовідведення, виконавцю послуг не надавали, як і заяв щодо здійснення перерахунку. Таким чином, підстави для здійснення перерахунку обсягів послуг з водопостачання та водовідведення, що були спожиті за адресою: [ADDRESS] , наразі відсутні. З врахуванням наведеного просили позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги до [PERSON] , [PERSON] задовольнити. Представник позивача в судові засідання призначені на 27 червня 2025 року та 17 вересня 2025 року, з`явилась, позовні вимоги повністю підтримала. Відповідачі з`явилися у судові засідання, призначені на 27 червня 2025 року та 17 вересня 2025 року, та висловили позицію про часткове задоволення позовних вимог. Зазначили, що до 2019 року разом із ними у квартирі проживала їхня сестра, яка згодом померла, а до 2023 року - батько, який також помер, вважають, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є необґрунтованим. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник / квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідно до наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів листа КП КМР «КМ БТІ» № 062/14-1919 від 21.02.2025, згідно з даними реєстрових книг комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» кв. [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Згідно інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА №122315649 від 14 листопада 2024 року, [PERSON] , [INFO] , з 01 жовтня 1987 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Відповідно інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА №122315664 від 14 листопада 2024 року, [PERSON] , [INFO] , з 01 жовтня 1987 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Таким чином, відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення щодо Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідачів не надходило. У відповідності до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг, передбачених повідомленням про публічний договір (оферту) від відповідачів до позивача не надходило. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 05 березня 2019 року складено відповідний актовий запис №4143 відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції в місті Києві. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 08 грудня 2023 року складено відповідний актовий запис №912 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції в місті Києві. При цьому доказів того що вказані особи були споживачами послуг за період з 01 січня 2017 року по дату їх смерті суду надано не було. Як вбачається з довідки наданої позивачем № 9768/8/8/02-24 від 18.09.2024 року, відповідачі мають заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за період з 01.01.2017 року по 31.07.2024 року по О/Р [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] у сумі 97 085,47 грн., з якої заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 95 636,77 грн, внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 83,65 грн та плата за абонентське обслуговування - 1365,05 грн. (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення наданого позивачем за період з січня 2017 року по липень 2024 року заборгованість відповідачів за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 95 636,77 грн., внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 83,65 грн., плата за абонентське обслуговування - 1365,05 грн., 3% річних у розмірі 8 504,73 грн., інфляційні втрати у розмірі 36 728,44 грн. (а.с. 17 - 18). Згідно інформації наданої позивачем про розподіл обсягів споживання холодної води за показаннями комерційного приладу обліку води з врахуванням квартирних вузлів розподільного обліку за період з 01.10.2017 по 31.07.2024 року о/р [NUMBER] по [ADDRESS] , нарахування послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у період з 01.01.2017 року по 31.12.2023 року провадилося на 6 (шість) осіб, а з 01.01.2024 року на 3 (три) проживаючі особи (а.с. 118 - 199 ). Судом також досліджено відомість споживання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до показів комерційних загально будинкових приладів обліку за період з січня 2017 по липень 2024 року за адресою: [ADDRESS] (о/р вводу [NUMBER]) (а.с. 120 - 123), плановий наряд №1108026 від 11.08.2016 року (а.с. 124), наряд завдання №8193 від 04 серпня 2020 року (а.с. 125), наряд завдання №1037 від 28 липня 2022 року (а.с 126), акти з показань з приладу обліку з січня 2017 року по серпень 2019 року (а.с. 127 - 156), фото лічильника (а.с. 157 - 160), підмаршути обстеження та знаття показань з вузла обліку з вересня 2022 року по травень 2023 року (а.с. 161 - 168), знімок екрана особової картки: [NUMBER] (а.с. 169). Інших доказів суду надано не було. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частинами 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Позивач у письмових поясненнях зазначив, що нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у період з 01.01.2017 року по 31.12.2023 року здійснювалося, виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб - 6 (шість), а починаючи з 01.01.2024 року - на 3 (три) проживаючі особи. Разом з тим, матеріали справи містять докази, що фактично у квартирі у вказаний період постійно проживали лише 2 (дві) особи - відповідачі у справі. Інших доказів, які б підтверджували проживання у квартирі більшої кількості осіб, позивачем суду не надано. Суд дійшов висновку, що оскільки нарахування залежить саме від кількості осіб то нарахування плати за послуги має здійснюватися саме з врахуванням двох проживаючих осіб, а розрахунок позивача, виконаний виходячи з кількості 6 та 3 осіб, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає коригуванню - з врахуванням реальної кількості мешканців, а саме 2 осіб, які у розрахунковий період були користувачами послуг. Отже, розрахунок заборгованості підлягає коригуванню та має визначатися судом за наступною формулою: Борг за місяць за період з січня 2017 року по липень 2024 року ? (кількість осіб, на яких здійснювалося нарахування позивачем: 6 осіб у період з 01.01.2017 року по 31.12.2023 року та 3 особи у період з 01.01.2024 року по 31.07.2024 року) ? 2 (фактична кількість осіб, що проживали у квартирі) + внески за обслуговування вузлів комерційного обліку + плата за абонентське обслуговування = сума боргу за місяць, виходячи з фактичної кількості споживачів послуг. Відповідно до наведеної формули, судом здійснено розрахунок за період з січня 2017 року по липень 2024 року, згідно з яким: 34 031,10 грн. (загальний борг, визначений з урахуванням фактичної кількості осіб, що проживали у квартирі) + 83,65 грн. (внески за обслуговування вузлів комерційного обліку) + 1 365,05 грн. (плата за абонентське обслуговування) = 35 479,80 грн. Звертаючись до суду з позовом, ПрАТ «АК «Київводоканал» у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідачами, просить стягнути на його користь також штрафні санкції, а саме: 3 % річних та інфляційні втрати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виходячи з того що суд дійшов висновку, що нарахування плати за послуги повинно здійснюватися саме з урахуванням двох проживаючих осіб, а розрахунок позивача, виконаний виходячи з кількості 6 та 3 осіб, не відповідає фактичним обставинам справи розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних підлягає коригуванню та має визначатися судом за наступною формулою: Інфляційні втрати за період з січня 2017 року по липень 2024 року ? (кількість осіб, на яких здійснювалося нарахування позивачем: 6 осіб у період з 01.01.2017 року по 31.12.2023 року та 3 особи у період з 01.01.2024 року по 31.07.2024 року) ? 2 (фактична кількість осіб, що проживали у квартирі) = сума інфляційних втрат виходячи з фактичної кількості споживачів послуг. 3 % річних за період з січня 2017 року по липень 2024 року ? (кількість осіб, на яких здійснювалося нарахування позивачем: 6 осіб у період з 01.01.2017 року по 31.12.2023 року та 3 особи у період з 01.01.2024 року по 31.07.2024 року) ? 2 (фактична кількість осіб, що проживали у квартирі) = сума 3 % річних виходячи з фактичної кількості споживачів послуг. Відповідно до наведеної формули, судом здійснено розрахунок за період з січня 2017 року по липень 2024 року, згідно з яким: Інфляційні втрати за період з січня 2017 року по липень 2024 року складають 12 280,05 грн. 3 % річних за період з січня 2017 року по липень 2024 року складають 2 844,31 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідачі зобов`язані сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 2 844,31 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12 280,05 грн. Також відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до положень статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до усталених загальних правових висновків Верховного Суду щодо порядку застосування позовної давності, викладених, зокрема, в постановах від 23.01.2020 у справі № 916/2128/18, від 03.02.202 у справі № 914/197/19, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 19.11.201 у справі № 911/3677/17, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Слід зауважити, що Законом України від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 продовжено на всій території України карантин до 30.06.2023. Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 вказав на те, що у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Таким чином, враховуючи, що Закон України від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо продовження позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02.04.2020, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12.03.2020 і до часу звернення до суду з позовом, строк звернення до суду було продовжено. Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з даним позовом 08.10.2024. При цьому, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.01.2017 по 31.07.2024 включно. Разом з тим, відповідно до приписів цивільного законодавства, строк позовної давності становить три роки. Враховуючи дату звернення до суду, позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за період з січня по березень 2017 року заявлені з пропуском встановленого строку позовної давності, у зв`язку з чим у цій частині вони задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, при здійсненні розрахунку підлягають виключенню нарахування за період з січня по березень 2017 року. Таким чином, з відповідачів солідарно підлягає стягненню: 34 548,82 грн. - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 2 638,78 грн. - 3 % річних; 11 343,80 грн. - інфляційні втрати. Загальна сума до стягнення становить 48 531,40 грн. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Квитанцією №F8YS-6Z2D-R4AE від 30.07.2024 року підтверджується понесення позивачем витрат на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. Крім того, платіжною інструкцією № 4926 від 30 вересня 2024 року підтверджується сплата позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 3 028 грн. Так як позов ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1032,56 грн., виходячи з розрахунку: 48 531,40 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 3028,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 142 318,64 грн. (розмір заявлених позовних вимог) та інші витрати, а саме: витрати понесені за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав 15,34 грн., виходячи з розрахунку: 48 531,40 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 45,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 142 318,64 грн. (розмір заявлених позовних вимог). На підставі викладеного та

Outcome: partial