Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

01.04.2025 ТОВ «ФК «Кредит - капітал» звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 18\~014,00 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 26.09.2023 між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № 100966337, згідно якого останній було надано кредит у сумі 5 000,00 грн. 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит - капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 100966337 від 26.09.2023. Відповідно договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024, ТОВ «ФК «Кредит - капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 18\~014,00 грн, яка складається з: 4\~200,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 13\~314 грн прострочена заборгованість за відсотками; 500 грн - прострочена заборгованість за комісією. З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, позивач, як новий кредитор у зобов`язанні, звернувся з даним позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь заборгованості за кредитним договором № 100966337 в загальній сумі 18\~014,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 цивільну справу № 203/2191/25, провадження № 2/0203/1406/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 03.04.2025. Ухвалою Центрального районного суду м. Дніпра від 29.04.2025 після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274\~ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 26.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100966337 (надалі договір). Договір про споживчий кредит № 100966337 від 26.09.2023 з додатками до нього підписані 26.09.2022 [PERSON] одноразовим ідентифікатором 565554. Даний факт підтверджується вказаними документами та відповідною довідкою, виданою ТОВ «Міолан» № б/н від 14.10.2024. Згідно платіжного доручення № 73246521 від 26.09.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти у сумі 5\~000,00 грн отримувачу [PERSON] на карту [NUMBER] з призначенням платежу «кошти згідно договору 100966337». За умовами договору: кредит на даний загальним строком на 120 днів з 26.09.2023 і складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 30 днів (проценти за користування кредитом в цей період 1\~875,00 грн за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду), поточний період складає 90 днів (проценти за користування кредитом в цей період 13\~500,00 грн за ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду); тип процентної ставки за договором: фіксована; особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору; комісія за надання кредиту 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 100966337 (розрахунок заборгованості) та виписки з особового рахунку по вказаному договору загальна заборгованість [PERSON] , станом на 05.03.2025, складає 18\~014,00 грн: 4\~200,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13\~314,00 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 500 грн - прострочена заборгованість за комісією. 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит - капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до якого первійсний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і договором № 100966337 від 26.09.2023. Відповідно договору № 105-МЛ/Т від 28.02.2024, ТОВ «ФК «Кредит - капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 18\~014,00 грн, яка складається з: 4 200,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13\~314,00 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 500,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України\~передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відтак, оскільки вищевказані договори про надання кредиту та відступлення права вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст.6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077\~ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.ст.12,\~81\~ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування викладених обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 100966337 від 26.09.2023 у загальній сумі 18 014,00 грн Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved