Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до\~суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 66923,13 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2024 року стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 29 травня 2025 року заборгованість по сплаті аліментів з відповідача становить 43306,09 грн. Пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 66923,13 грн. За період від дня набрання рішенням законної сили відповідач ухиляється від сплати аліментів на дітей. Ухвалою від 17 червня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належних чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, відповідно, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2024 року у справі №\~569/834/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 січня 2024 року до досягнення дітьми повноліття. Розрахунком старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Л.Багнюк № 135871 від 29 травня 2025 року підтверджується наявність сукупного розміру заборгованості зі сплати аліментів за період з 11 січня 2024 року до 30 квітня 2025 року в сумі 43306,09 грн. За розрахунком позивача розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 11 січня 2024 року до 30 квітня 2025 року становить 66923,13 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. В разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі №362/4462/16-ц, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першоюстатті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Факт невиконання/несвоєчасного виконання відповідачем аліментних зобов`язань за період з 22 січня 2024 року до 30 квітня 2025 року підтверджується розрахунком державного виконавця. Докази існування незалежних від відповідача обставин, внаслідок яких виникла заборгованість зі сплати аліментів, у справі відсутні. Оскільки суд не встановив існування незалежних від відповідача обставин, внаслідок яких виникла заборгованість зі сплати аліментів, що свідчить про вину відповідача у виникненні такої заборгованості, наявні підстави для стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Враховуючи, що сума неустойки, розрахована позивачем (66923,13 грн), перевищує 100 відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів (43306,09 грн), стягненню, з огляду на положення ч.1 ст.196 СК України, підлягає пеня у сумі 43306,09 грн, а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial