Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

24.12.2020 Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 28169,49 гривень, з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2015 року до 31 жовтня 2020 року в розмірі 15207,33 гривень; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2008 року до 31 жовтня 2020 року в розмірі 10973,17 гривень; інфляційні витрати в розмірі 1296,53 гривень; 3% річних від простроченої суми в розмірі 692,46 гривень. Позивачем вказано ціну позову 28169,49 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV\~(який діяв до до 01.05.2019), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також згідно вимог ч.1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання договору. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630\~(далі -Правила), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, не пізніше 20 числа наступного місяця Як вказує представник позивача, в порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 22\~Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил №630 відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання з оплати наданих послуг. У підсумку за відповідачами утворилася вищезазначена заборгованість, яка не погашена в добровільному порядку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2021 прийнято до розгляду суддею Пілюгіною О.М. відкрито провадження по справі та призначено в судове засідання Відповідно дорозпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про змінутериторіальної підсудностісудових справв умовахвоєнного стану`та Закону України «Провнесення змінидо частинисьомої статті 147 Закону України «Про судоустрійі статус судді» справу передану для розгляду за підсудністю до Полтавського\~районного суду Полтавської області, що підтверджується актом приймання-передачі справ та речових доказів від 01.04.2022. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.03.2024 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.03.2025 справу прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П. та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 31.10.2024 відповідачами подано відзив на позов в якому просять відмовити позивачу в частині позивих вимог, а саме щодо стягнення заборгованості за послуги централігованого водопостачання за період з 01.09.2015 по 30.11.2017, а також щодо стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення за період 01.07.2008 по 30.11.2017 застосувавши строки позовної давності. Визнають борг та готові його сплатити в частині за період з 01.12.2017 по 30.10.2020 у сумі 5853,87 грн., 240 грн. 63 коп. 3% річних від суми боргу та 451,75 грн. індексу інфляціїза послуги централізованого водовідведення, а також за послуги з водопостачання в частині запобгованості з 01.12.2017 по 31.10.2020 у сумі 10723,53 грн, 451,83 грн. 3 % річних від суми боргу та 844,78 індексу інфляції. 14.11.2024 року позивачем подано відповідь на відзив, з посиланням на те, що сплив строків позовної давності не є підставою для припинення зобов`язання, заперечує щодо пропорційної сплати заборнгованості відповідачами оскільки послуги водопостачання та водовідведення надаються до квартири відповідачів через системи водопостачання та водовідведення, встановити чіткий об`єм послуг наданих кожному відповідачу неможливо, через що зобов`язання щодо надання і сплати наданих послуг є солідарним. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01.09.2004 року і на день звернення до суду 24.12.2020 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з ДМС про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкритий на ім`я відповідача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , існує заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2015 по 31.10.2020 у розмірі 15207,33 грн., та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2008 по 31.10.2020 у розмірі 10973,17 грн. Стаття 11\~Цивільного\~кодексу\~України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод відповідно достатті 11\~ЦК\~України цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст.\~205\~Цивільного\~Кодексу\~України передбачено, що угода, для якої не встановлена обов`язкова письмова форма, враховується вчиненою, якщо поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідач не відмовлялася від послуг водопостачання у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідача свідчить про її волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що послуги водопостачання і водовідведення вона отримувала. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому\~ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 цього кодексу визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3\~ст.\~20\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~№1875\~від\~24.06.2004\~року (втратив чинність 01.05.2019) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 6 ч.1\~ст. 20 цього Закону\~визначено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Частиною 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, яка введена в дію з 10.06.2018, визначено, що Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 6 ч.1\~ст.7 цього Закону\~визначено, що на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року\~споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з абз.2 п.11, п. 18 Правил, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.п.2 п. 17 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, споживач зобовязаний повiдомляти виконавця про осiб, строк тимчасового проживання яких у квартирi (будинку садибного типу) перевищив мiсяць, а також протягом мiсяця про змiни, що вiдбулися у станi пiдсобного господарства i санiтарно-технiчного та iнженерного обладнання (за умови проведення розрахункiв за наданi послуги згiдно з нормативами (нормами) споживання) За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Аналогічний правовий висновок визначений в поставнові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі №\~712/8916/17. Оскільки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у спірний період за вищевказаною адресою, користувались послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідних документів, що останні не проживають за вказаною адресою не було надано позивачу, від надання послуг не відмовлялися, відсутні прилади обліку, нарахування здійснювались відповідно до законодавства на кількість зареєстрованих осіб та відповідно до встановлених норм споживання, як передбачено п.21 Правил,відповідно до якого, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Таким чином суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення обґрунтованими. Стосовно застосування до вимог позивача строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно\~з статтею 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ч.ч.2-4\~ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду 24.12.2020 року, отже позов підлягає задоволенню в межах позовної давності з 24 грудня 2017 року. Відповідно до наданого розрахунку, з яким погоджується суд, заборгованість відповідача з водопостачання складає 10 278,13 грн., заборгованість за водовідведення складає 5 728,68 грн. З урахуванням зазначеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання в сумі 10 278,13 грн. та з централізованого водовідведення в сумі 5 728,68 грн. Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідач суму боргу з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1293,39 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 691,6 грн. В судовому засіданні досліджувався розрахунок інфляційних витрат та 3% річних, з якого вбачається що нарахування здійснювалась на загальну суму боргу за всі комунальні послуги, що не відповідає методиці нарахувань. Послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є окремими послугами та мають характер щомісячних зобов`язань. Методикою розрахунку передбачено визначення розміру інфляційних втрат шляхом перемноження усіх місяців за всі роки на індекс інфляції, з подальшим складанням щомісячних розрахунків в загальну суму. Якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. Три відсотка річних розраховується за формулою S x D x 3 : 100 : 365 днів у році, де:S-сума\~простроченого зобов`язання, D-кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання. Таким чином 3% річних нараховуються на щомісячну заборгованість на кількість прострочених днів починаючи з 21 числа наступного місяця після виникнення боргу до дати погашення з подальшим складанням в загальну суму. В той час належного розрахунку 3% річних і інфляційних втрат позивачем не надано, а зазначено лише загальну суму нарахувань, що є підставою відмови в задоволені цих вимог. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого водопостачання у розмірі 10 278,13 грн., за послуги з централізованого водовідведення у розмірі 5 728,68 грн., а разом 16\~006,81 грн. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1193,93 грн. (16\~006,81х100/28169,49=56,8%, 2102/100х56,8=1193,93). В іншій частині суд вважає за необхідне судові витрати в розмірі 908,06 грн.(2102-1193,93=908,06) покласти на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial