Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бориславського міського суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: Виконавчий комітет Східницької селищної ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є колишньою дружиною позивача, шлюб з якою розірвано рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 18 липня 2024 року у справі №\~438/508/24. У зареєстрованому шлюбі у сторін народилося четверо дітей, дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є вже повнолітніми, проживають окремо. Також у шлюбі народилося ще двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми, та проживають з позивачем, який виховує та утримує їх один. Відповідач ще до розірвання шлюбу припинила з позивачем спільне проживання, виїхала за кордон, де створила сім`ю, змінила номер телефону і не виходить на зв`язок. Протягом останніх двох років відповідач припинила будь-яке спілкування з малолітніми синами взагалі не бере участі в їх житті, не цікавиться ними, навіть не вітає з днем народження. З березня 2023року відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх синів, не утримує їх матеріально, взагалі не цікавиться їхнім життям, здоров`ям та вихованням, Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає жодної, аліменти не сплачує. Всі обов`язки по вихованню та утриманню малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] виконує позивач, так як сини проживають разом з ним і він забезпечує їх всім необхідним для нормального проживання, розвитку та навчання. Враховуючи наведене, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 3 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі вказаною за позовною заявою. Залучено [INFO] , у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Призначено підготовче судове засідання на 17 квітня 2025 року. 12 травня 2025 року від Виконавчого комітету Східницької селищної ради як органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради. Висновок органу опіки й піклування вже долучений до матеріалів справи. Проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду від 15 травня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 29 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Петруняк О.Б. про повернення до підготовчого судового засідання у даній справі. Підготовче судове засідання призначено на 7 серпня 2025 року. 20 серпня 2025 року від Виконавчого комітету Східницької селищної ради як органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради. Висновок органу опіки й піклування вже долучений до матеріалів справи. Проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду від 21 серпня закрито підготовче провадження у справі №\~438/422/25та призначено до судового розгляду на 4 вересня 2025 року. Задавлено заяву представника позивача адвоката Петруняк О.Б. про виклик свідків задовольнити. Задоволено клопотання позивача адвоката Петруняк О.Б. про заслуховування думки малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Визнано обов`язковою явку представника Виконавчого комітету Східницької селищної ради як органу опіки та піклування визнати обов`язковою та зобов`язано Виконавчий комітет Східницької селищної ради забезпечити прибуття у судове засідання психолога та представника служби у справах дітей Східницької територіальної громади. 4 та 18 вересня 2025 року судові засідання не відбулись у зв`язку з неявкою сторін. Розгляд справи призначено на 29 вересня 2025 року. Відповідач, будучи повідомленою належним чином, у тому числі шляхом розміщення на сайті Судової влади України оголошення про виклик [PERSON] у судові засідання у справі №\~438/422/25, призначені на 4, 9 та 29 вересня 2025 року, та роз`яснено наслідки неявки у судове засідання особи, що викликається. Відзиву чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Конверти з рекомендованими повідомленнями та судовими повістками з повідомленням про судові засідання, направлені зареєстровану адресу місця проживання відповідача повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі №\~443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Відповідно до трекінгу поштового відправлення Укрпошти №\~0610280744460 конверт з рекомендованим повідомленням про судове засідання 29 вересня 2025 року, направлений на зареєстровану адресу місця проживання відповідача Представник [INFO] , будучи повідомленим належним чином у судове засідання прибув, заяви чи клопотання не надходили. Позивач та його представник не заперечували розглядати справи без відповідача та третьої особи у зв`язку з їх неявкою у судові засідання, у зв`язку з чим просили здійснювати заочний розгляд справи. Представника третьої особи, сектору «Служба у справах дітей» Східницької територіальної громади Павлів З.В. підтримала позицію позивача та його представника. Оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явилась у судове засідання, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, та враховуючи позицію позивача. суд вважає за можливе, відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву та просили задовольнити. Позивач наголосив, що не спілкується з відповідачем, оскільки остання змінила номер телефону, на зв`язок не виходить, участі у житті дітей не приймає. Представника третьої особи, сектору «Служба у справах дітей» Східницької територіальної громади враховуючи зміст висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , підтримала позовні вимоги. Судом встановлено, що заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 18 липня 2024 року у справі №\~438/508/24 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 жовтня 1997 року, Рибницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №\~3. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилось два сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 24 червня 2019 року виконавчим комітетом Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області та серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2012 року виконавчим комітетом Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Згідно із витягами з реєстру територіальної громади [PERSON] та його сини [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З інформації, наданої центом обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної\~прикордонної служби\~України, наданої на виконання ухвали суду, встановлено, що у період з 1 березня 2023 року по 19 травня 2025 року [PERSON] , [INFO] , 4 липня 2023 року перетнула державний кордон України у напрямку в`їзд та 30 липня 2023 року у напрямку виїзд. Іншої інформації прикордонна служба не має. Згідно з актом обстеження умов проживання від 10 грудня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та його сини [PERSON] і [PERSON] . Умови проживання задовільні. Діти забезпечені одягом та взуттям відповідно до сезону, іграшками та шкільним приладдям, є місце для сну та власного саморозвитку. Стосунки з батьком доброзичливі. Рішенням Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 19 лютого 2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У вказаному висновку зазначено наступну інформацію. Відповідно до характеристики від 15 листопада 2024 року №\~01-31/154 [PERSON] відвідує Східницький ЗЗСО І-ІІІ рівнів та є учнем 7 класу. Батько приділяє належну увагу у вихованні сина. Однак, один із батьків ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько цікавиться навчанням та поводженням сина у школі, співпрацює із класним керівником. Батьківські збори відвідує. ' Відповідно до довідки 15 листопада 2024 року №\~18 від закладу дошкільної освіти «Джерельце» ясла - садок [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти з 12 лютого 2024 року по даний| час. Дитину в садочок приводить та забирає батько. Син завжди охайний та доглянутий. Батько відвідує батьківські збори, є присутній на свята та приймає активну участь у співпраці з вихователями закладу щодо виховання сина. Відповідно до характеристики від 14 листопада 2024 року №\~1031 на [PERSON] чай проживання на території Східницької територіальної громади зарекомендував себе з гарного боку. Культурний, тактовний, ввічливий, чесний, добросовісний. Приймає активну участь у громадському та культурному житті селища. Скарг і заяв у виконком селищної ради не надходило. Заявник до заяви додав свідчення старшої доньки [PERSON] , у яких зазначається, що на протязі 2-х років [PERSON] не виходить на зв`язок, не цікавиться своїми неповнолітніми дітьми. Забезпечує та доглядає за дітьми [PERSON] . Власна мати навіть не вітає дітей із їхніми днями народженнями. Вона влаштовує собі нову сім`ю, забувши що тут її чекають діти. До заяви додані свідчення сусідів, у яких зазначено, що батько одноосібно здійснюй догляд за дітьми. На протязі певного часу мати [PERSON] не з`являлась. Беручи до уваги подані документи, висновок Сектору «Служба у справах дітей» Східницької територіальної громади від 21 січня 2025 року, протокол комісії з питань захисту прав дитини від 22 січня 2025 року №\~1/25, врахувавши відсутність матері близько 1,5 року, яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, виконавчий комітет Східницької селищної ради вважає, що позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Також з вказаного висновку вбачається, що 18 листопада 2024 року №\~920/02-12 Служба у справах дітей скеровано запит до державної прикордонної служби України, щодо [PERSON] 1980 року народження, оскільки заявник повідомляє, що вона виїхала за кордон близько 2 років тому, змінила номери телефону та адресу проживання, здоров`ям дітей не цікавиться, вихованням дітей не займається, іншої матеріальної допомоги не надає. 16 грудня 2024 року на адресу Східницької селищної ради прийшов лист - відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, щодо [PERSON] у якій зазначено, що у Головного центру обробки спеціальної інформації немає правових підстав для надання запитуваної інформації. З довідки про неотримання аліментів від 3 грудня 2024 року №\~1019/15.08-15/3065Г, виданою Бориславським відділом державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області, вбачається, що [PERSON] не отримав аліменти з 1 червня 2024 року по 30 листопада 2024 року від [PERSON] на двох дітей згідно з виконавчим листом, виданим Бориславським міським судом Львівської області 12 грудня 2023 року у справі №\~438/1929/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не, більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви з 10 листопада 2023 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з розрахунком Бориславського відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 14 березня 2025 року становить 56137,55 грн. Опитаний у якості свідка, [PERSON] , повідомив, що він є сусідом позивача, та знає його сім`ю більше двадцяти років. Навесні 2023 року [PERSON] виїхала з України і більше він її не бачив. Позивач сам виховує дітей. Діти чемні. Відповідач не допомагає позивачу у питаннях утримання дітей. [PERSON] , будучи опитана як свідок, повідомила, що є хрещеною матір`ю повнолітньої доньки сторін [PERSON] . У березні 2023 року відповідач виїхала за кордон і не повернулася по даний час. Дітьми не цікавиться, не спілкується з ними, навіть не вітає зі святами. Позивач самостійно виховую дітей, готує їм, дбає про них. Відповідач не приїздила на похорони своєї матері, яка померла близького року тому. Свідок [PERSON] , яка є хрещеною мамою [PERSON] , повідомила суду, що відповідач виїхала з України два роки тому. Діти доглянуті, чемні, гарно одягнені. Позивач здійснює догляд за дітьми, відводить до школи і садочка, а з цього року обидва сини ходять до школи. Відносини у батька з дітьми гарні. Відповідачка у не цікавилась справами дітей. Опитаний малолітній [PERSON] , [INFO] , повідомив, що проживає разом з татом та братом. Ходить до школи. З мамою не спілкується, вона не вітає його зі святами та не дарує подарунків. На питання про маму відповідав не охоче. Опитаний малолітній [PERSON] , [INFO] , повідомив, що йому подобається жити з татом. Тато водить до школи. Маму пам`ятає, відповів, що не спілкується з нею, вона його не вітає, подарунки не надсилає. Вони з татом проводять вільний час разом, роблять уроки, граються. Присутня під час опитування малолітніх дітей психолог [PERSON] на запитання суду, повідомила, що діти виповідали на питання щиро, без тиску чи примусу. Крім того, наголосила, що з відповідей старшого сина [PERSON] вбачається образа на матір. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та свідків, опитавши малолітніх дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до пункту 1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 51 Конституції України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 150\~СК України\~батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини.\~Батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки\~зобов`язані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя. Батьки\~зобов`язані\~поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею частина 2 статті 157 СК України). Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частина 3 вказаної статті). Верховний Суд з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово вказував на те, що тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №\~402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №\~180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі №\~760/6835/18, від 9 листопада 2020 року у справі №\~753/9433/17, від 2 листопада 2020 року у справі №\~552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі №\~631/2406/15-ц , у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №\~300/908/17, у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 689/551/20-ц. При вирішенні судом питання про позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №\~331/5427/17). Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 23 жовтня 2024 року у справі №\~464/2040/23, від 28 лютого 2024 року у справі №\~303/4697/22, від 12 лютого 2024 року у справі №\~202/1931/22). ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява №\~31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року в справі «Мамчур проти України», заява №\~10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява №\~2091/13). Всі учасники справи, а також особи, опитані в судовому засіданні малолітні діти, підтверджують, що мати не спілкується з синами. Позивач та свідки повідомили, що мати не виконує батьківські обов`язків щодо синів, не спілкується з ними та не допомагає жодним чином. Докази на підтвердження вчинення дій, які б свідчили про бажання відповідачки брати участь у вихованні та розвитку дітей, надання допомоги на їх утримання, матеріали справи не містять. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що мати добровільно не спілкується з синами, не виявляє інтересу до дітей, умов проживання, не сприяє створенню умов для отримання синами освіти, не забезпечує охорону їх здоров`я, має заборгованість зі сплати аліментів на дітей. Враховуючи наведене, суд вважає, що застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав буде спрямоване на захист прав та інтересів дітей, а отже, має законну мету і втручання у права відповідача є пропорційним меті позбавлення її батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved