Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (далі Товариство) 49\~600,00\~грн. страхового відшкодування витрат на виготовлення надгробного пам`ятника та 10\~900,00\~грн. страхового відшкодування витрат на поховання. Позов обґрунтований тим, що 21.03.2023\~р. у м.\~Бердичеві Житомирської області по вул.\~Вінницькій сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій [PERSON] , керуючи автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та померла на місці дорожньо-транспортної пригоди у кареті швидкої допомоги під час реанімаційних заходів. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було завдано шкоду. Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , була застрахована у Товариства. [PERSON] повідомила Товариство про настання страхового випадку та звернулася до нього з заявами про сплату 49\~600,00\~грн. страхового відшкодування витрат на виготовлення надгробного пам`ятника та про сплату 10\~900,00\~грн. страхового відшкодування витрат на поховання. Станом на дату складення позовної заяви [PERSON] та Товариство не змогли врегулювати питання виплати цих страхових відшкодувань. Товариство просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] не виконала дій для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування, а саме не надала документів, обумовлених статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому підстави для виплати страхового відшкодування відсутні, а подання [PERSON] позову є передчасним, так як її права не були порушені. Здійснення страхового відшкодування можливо лише після ухвалення обвинувального вироку відносно [PERSON] і набрання цим вироком законної сили. Судом з`ясовано, що за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, 21.03.2023\~р. близько 20:20 [PERSON] керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та рухався по вул.\~Вінницькій у м.\~Бердичеві Житомирської області та поряд будинку №\~10 здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка здійснювала перехід вказаної вулиці, [PERSON] померла на місті дорожньо-транспортної пригоди у кареті швидкої допомоги під час реанімаційних заходів (а.\~с.\~8). Товариство під час розгляду справи проти цих обставин не заперечувало, тому Суд приймає вказаний обвинувальний акт як належний та допустимий доказ того, що 21.03.2023\~р. близько 20:20 [PERSON] керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та рухався по вул.\~Вінницькій у м.\~Бердичеві Житомирської області та поряд будинку №\~10 здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка здійснювала перехід вказаної вулиці, [PERSON] померла на місті дорожньо-транспортної пригоди у кареті швидкої допомоги під час реанімаційних заходів. Крім того, смерть [PERSON] 21.03.2023\~р. підтверджується також свідоцтвом від 22.03.2023\~р. про смерть (зворотній бік а.\~с.\~11). Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, перебуває на розгляді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, відповідне судове провадження зупинено до розшуку обвинуваченого [PERSON] , що підтверджується ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.01.2024\~р. у справі №\~274/3136/23 (а.\~с.\~11). Іншою ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.01.2024\~р. у справі №\~274/3136/23 надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого [PERSON] (а.\~с.\~10). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , станом на 21.03.2023\~р. була застрахована Товариством, що підтверджується роздруківкою відомостей з сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України (https://policy.mtsbu.ua) (а.\~с.\~15), та полісом №\~ЕР212750912 обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.\~с.\~111). [PERSON] здійснила витрати на поховання [PERSON] , придбавши труну, хрест, рушники, вінки та інші необхідні для поховання речі, за які сплатила фізичній особі підприємцю [PERSON] грошові кошти у розмірі 10\~900,00\~грн., що підтверджується товарним чеком від 22.03.2023\~р. №\~147 (а.\~с.\~17), Товариство під час розгляду справи проти цих обставин не заперечувало. [PERSON] здійснила витрати на спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] , сплативши фізичній особі підприємцю [PERSON] грошові кошти у розмірі 49\~600,00\~грн. за пам`ятник з граніту (включає у себе фундамент, встановлення, стелу, тумбу, квітник, плитку та художнє оформлення), що підтверджується товарним чеком від 28.07.2024\~р. (зворотній бік а.\~с.\~15). Спорудження вказаного пам`ятника підтверджується роздруківкою фотознімка могили [PERSON] (а.\~с.\~16). Представник [PERSON] звернувся до Товариства з повідомленням від 09.08.2024\~р. про дорожньо-транспортну пригоду, додатками до якого були, зокрема, дві заяви від 09.08.2024\~р. на виплату страхового відшкодування витрат на поховання у розмірі 10\~900,00\~грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 49\~600,00\~грн. (а.\~с.\~18 19), направивши їх 12.08.2024\~р. цінним листом з описом вкладення на адресу Товариства (зворотній бік а.\~с.\~19, а.\~с.\~20, зворотній бік а.\~с.\~20). Також представник [PERSON] звернувся до Товариства з заявою від 13.08.2024\~р., у якій просив долучити до справи [PERSON] копію обвинувального акту у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, копії двох ухвал Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.01.2024\~р. у справі №\~274/3136/23 (а.\~с.\~21). Зазначені повідомлення від 09.08.2024\~р. та заява від 13.08.2024\~р. були отримані Товариством, що воно визнає (у відзиві), та що підтверджується листом від 19.03.2025\~р. Товариства представнику [PERSON] (а.\~с.\~112), зі змісту якого випливає, що з приводу відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, необхідно подати: 1)\~лікарське свідоцтво про смерть/довідку про причину смерті/акт судово-медичного дослідження або інший належним чином оформлений документ, в якому відображена причина смерті потерпілого; 2)\~витяг з ЄДРПОУ на фізичну особу підприємця [PERSON] з КВЕДом про право на виготовлення пам`ятників; 3)\~постанову суду або інший документ від компетентних органів, що підтверджує настання відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу за скоєння дорожньо-транспортної пригоди (у разі наявності даного документу). На момент ухвалення рішення Товариство не задовольнило заяви представника [PERSON] про виплату страхового відшкодування витрат на поховання у розмірі 10\~900,00\~грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 49\~600,00\~грн. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і далі у редакції, чинній станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 21.03.2023\~р.) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 1.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 21.03.2023\~р. близько 20:20 за участю [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та пішохода [PERSON] , є страховим випадком за умови, якщо, зокрема, внаслідок неї була заподіяна шкода життю, здоров`ю та/або майну [PERSON] . У якості доказу того, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно шкоду життю [PERSON] , [PERSON] подала та посилається лише на обвинувальний акт у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, у якому зазначено, що внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю [PERSON] . Однак з позиції Товариства випливає, що як на момент звернення представника [PERSON] з заявами про виплату страхового відшкодування, так як і на момент ухвалення даного рішення [PERSON] не подала доказів, які б підтверджували, що, зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023\~р. близько 20:20 за участю [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та пішохода [PERSON] , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю. Суд погоджується з такою позицію Товариства, зважаючи на наступне. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, не є допустимим доказом, який би підтверджував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023\~р. близько 20:20 за участю [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та пішохода [PERSON] , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю, яка настала [INFO] , з таких підстав. Пунктом 13 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Частиною першою, пунктом п`ятим частини другої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; Тобто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, є процесуальним документом, який місить лише твердження про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, і відомості, які прокурор вважає встановленими, у тому числі про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023\~р. близько 20:20 за участю [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та пішохода [PERSON] , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю. Таким чином цей обвинувальний акт не встановлює відомостей (обставин) про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023\~р. близько 20:20 за участю [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та пішохода [PERSON] , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю, хоча їх і можна з нього обґрунтовано припустити. Однак відповідно до частини шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними та допустимими доказами, які б підтверджували ці обставини, є, зокрема, відповідний висновок судово-медичного експерта, та/або вирок суду у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, у якому б ці обставини були встановлені. Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, потерпілою у цьому кримінальному провадженні є [PERSON] , а тому вона в силу положень статті 56 Кримінального процесуального кодексу України має право знайомитися з матеріалами кримінального провадження, отримувати копії таких матеріалів після закінчення досудового розслідування, одержувати копії процесуальних документів. Як зазначалося вище, судове провадження у кримінальному провадженні №\~12023060480000435 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 Кримінального кодексу України, зупинено до розшуку обвинуваченого [PERSON] , що підтверджується ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.01.2024\~р. у справі №\~274/3136/23, тобто [PERSON] не мала і не має на даний час реальної можливості подати відповідний вирок. Разом з тим, [PERSON] мала реальну можливість подати один з можливих належних та допустимих доказів того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023\~р. близько 20:20 за участю [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та пішохода [PERSON] , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю, а саме відповідний висновок судово-медичного експерта. Між тим, такий висновок нею не подано. За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] , в порушення частини третьої статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, не довела, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2023\~р. близько 20:20 за участю [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, р.н.\~ [NUMBER] , та пішохода [PERSON] , остання отримала тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з її смертю. Тому відсутні підстави вважати, що ця дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком у розумінні статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За змістом ж статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" умовою виплати страхового відшкодування є настання страхового випадку. Зважаючи на наведене, відсутні підстави стверджувати про те, що у даному випадку Товариство зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed