Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізі кредит» (далі - ТОВ «Ізі кредит») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.06.2024 між ТОВ «Ізі кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №376887, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит 9000 грн., який зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач не виконував свої обов`язки за спірним договором, в результаті чого, має заборгованість у загальній сумі 14985 грн., з яких 9000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 5985 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. 23.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 20.06.2024 між ТОВ «Ізі кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №376887, відповідно до умов якого позичальник отримав в кредит грошові кошти у розмірі 9000 грн. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору №376887 від 20.06.2024 строк кредиту становить 15 періодів, кожен з яких визначається як 7 календарних днів. Загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення цього договору становить 14985 грн. (п. 1.9. кредитного договору №376887 від 20.06.2024). Відповідно до п. 2.1. реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 3605,25 %. Денна процентна ставка за кредитом становить 0,63%. Відповідно до видаткового касового ордеру від 20.60.2024 ТОВ «Ізі кредит» видало [PERSON] грошові кошти у розмірі 9000 грн. Згідно з розрахунком за кредитним договором №376887 від 20.06.2024 станом на 15.04.2025 заборгованість відповідача становить 14985 грн., з яких 9000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 5985 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, форма якого відповідає вимогам чинного законодавства України, та досягнуто згоди щодо його істотних умов. Також встановлено, що ТОВ «Ізі кредит» свої зобов`язання за укладеним договором виконав, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертав платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано. За таких обставин, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд з вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №376887 від 20.06.2024, розмір якої становить 14985 грн., з яких 9000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 5985 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved