Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Процедура (рух справи): У травні 2025 року ТОВ "Санфорд Капітал" звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №С-001-055154-19-980 від 25.04.2019 року в розмірі 36434,95 грн., судового збору у сумі 2422,40 грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7200 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 14 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник ТОВ "Санфорд Капітал" в позовній заяви просила розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" : В обґрунтуванні позову посилається на те, що 25.04.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду №С-001-055154-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, за умовами якого відповідачу було надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку у розмірі 200000,00 грн. з лімітом кредитної лінії, доступним клієнту на момент укладання угоди 10000,00 грн., процентна ставка за користування 24,00% річних. Позивач вказує, що банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок та надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами в сумі 10000,00 грн. Однак, свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав лише частково, сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 36434,95 грн., що складається із: заборгованості за основним боргом 9957,13 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 19194,11 грн.; 5539,06 грн. інфляційні втрати; 1744,65 грн. 3% річних. У подальшому, 16.11.2023 р. між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» було укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С-001-055154-19-980. ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 р. уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С-001-055154-19-980. Враховуючи зазначене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №С-001-055154-19-980. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за останнім місцем реєстрації, та шляхом оприлюднення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, проте без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлені судом обставини справи: 25.04.2019 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду №С-001-055154-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якого відповідачу було надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку у розмірі 200000,00 грн. з лімітом кредитної лінії, доступним клієнту на момент укладання угоди 10000,00 грн., процентна ставка за користування 24,00% річних. Строк кредитування, згідно паспорту споживчого кредиту становить 12 місяців. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 10000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] періодично погашав кредит. Згідно довідки розрахунку у позичальника сформувалась заборгованість перед банком станом на 16.11.2023 р. в загальній сумі 29151,24 грн., що складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 9957,13 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 19194,11 грн. Окрім того, позивачем до стягнення з відповідача за період з 26.02.2020 р. по 23.02.2022 р. нараховано: 5539,06 грн. інфляційних втрат, а також 1744,65 грн. 3% річних. З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2023р. між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №С-001-055154-19-980 від 25.04.2019р. 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С-001-055154-19-980 від 25.04.2019р. Оцінка суду: Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Факт правонаступництва, за яким до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право кредитора за кредитним договором №С-001-055154-19-980 від 25.04.2019р. підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17. Судом встановлено, оскільки не спростовано сторонами, відповідач, після заміни кредитора, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: 25.04.2019 року [PERSON] уклав з Банком договір №С-001-055154-19-980 відповідно до умов якого банк зобов`язався відкрити позичальнику картковий рахунок з лімітом. З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, та враховуючи, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити, що позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №С-001-055154-19-980 від 25.04.2019 року слід задовольнити. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7200 грн. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial