Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат за кредитним договором № 014/0005/73/11649 від 06.03.2007 в розмірі 153412,07 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.03.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0005/73/11649, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит на суму 27000 доларів США, а Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 06.03.2013 та сплати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних. 18.01.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-66, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за Кредитним договором. В свою чергу, 18.01.2024 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-66-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за Кредитним договором. 03.05.2011 року Оболонським районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1220/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору застави недійсним, яким позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] задовольнили та стягнули з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 455657,17 грн. та 1820,00 грн. судового збору В задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовили. Рішення набуло чинності. Однак, станом на 21.01.2025 рішення Оболонським районним судом міста Києва від 03.05.2012 у справі № 2-1220/12 Боржником не виконано, загальна сума заборгованості трьох процентів річних від простроченої суми за Кредитним договором № 014/0005/73/11649 від 06.03.2007 в розмірі 153412,07 грн, з яких 39879,37 грн. три відсотки річних; 112922,39 грн. індекс інфляції, тому позивач змушений звернутися з відповідним позовом до суду. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 18.07.2025 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони у справі повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] надсилалась копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду не врученою з відмітками Укрпошти про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідача про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та з огляду на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~статті 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено, що 06.03.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0005/73/11649, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит на суму 27000 доларів США, а Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 06.03.2013 та сплати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних ( а. с. 5-6). 18.01.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-66, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за Кредитним договором ( а. с. 9-15). В свою чергу, 18.01.2024 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-66-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за Кредитним договором ( а. с. 16-22). 03.05.2011 року Оболонським районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1220/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору застави недійсним, яким позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] задовольнили та стягнули з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 455657,17 грн. та 1820,00 грн. судового збору В задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовили. Рішення набуло чинності ( а. с. 23-25). 28.12.2012 Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 1-1210/12 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 455657,17 грн. та 1820,00 грн. судового збору ( а. с. 7). Постановою державного виконавця Охоти М.М. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції від 27.11.2015, ВП № 45305939, виконавчий лист № 1-1210/12 від 28.08.2012 повернуто стягувачеві ( а. с . 8). Станом на 21.01.2025 рішення Оболонським районним судом міста Києва від 03.05.2012 у справі № 2-1220/12 Боржником не виконано, загальна сума заборгованості трьох процентів річних від простроченої суми за Кредитним договором № 014/0005/73/11649 від 06.03.2007 за період з 02.04.2017 по 01.03.2020 становить 153412,07 грн, з яких 39879,37 грн. три відсотки річних; 112922,39 грн. індекс інфляції ( а. с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост. 625 цього Кодексу, якою передбачено право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК Українивизначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Внаслідок невиконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у ТОВ «Цикл Фінанс» виникло право вимоги до відповідача про сплату 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Позовна заява містить розрахунок заборгованості за період з 02.04.2017 по 01.03.2020, тобто з урахуванням вказаних норм. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає стягненню заборгованість в сумі 153412,07 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 19.03.2025 року. Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved