Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук Світлана Йосипівна . Заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними братами. [INFO] померла матір сторін - [PERSON] . За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження: 09 лютого 2021 року склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно остання заповіла своєму сину, позивачу [PERSON] . Цей заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юлією Рибак. [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача та відповідача - [PERSON] . За своє життя [PERSON] заповіту не складав. Останньому на праві власності належала 1/2 частка в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , з дня свого народження - [INFO] , і по жовтень 2024 року фактично постійно проживав разом зі своїми батьками в будинку [ADDRESS] , в тому числі, на момент смерті батьків: матері [PERSON] - [INFO] , батька [PERSON] - [INFO] . Вважаючи, що відповідно до положень статті 1268 ЦК України, спадщину після смерті своїх батьків позивач прийняв і вона належить йому з часу відкриття спадщини, 01 травня 2025 року та 19 травня 2025 року, [PERSON] звертався до приватного нотаріуса із заявами про видачу йому свідоцтв про право на спадщину після смерті матері та після смерті батька. Займатися питаннями оформлення спадщини раніше позивач не мав можливості, так як в липні 2022 року він був призваний у Збройні Сили України та перебував на військовій службі до жовтня 2024 року. Відповідно до змісту листа від 12 травня 2025 року, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв`язку з відсутність даних та документів, що підтверджували б факт прийняття спадщини (факт постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини). Аналогічну відповідь від нотаріуса позивач отримав 23 травня 2025 року за результатом розгляду його заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, [PERSON] . Просить встановити факт свого постійного проживання зі спадкодавицею [PERSON] в будинку [ADDRESS] , в тому числі, на час відкриття спадщини - [INFO] , а також встановити факт свого постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] в будинку [ADDRESS] , в тому числі, на час відкриття спадщини - [INFO] . Ухвалою суду від 09.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з повідомленням (викликом сторін), призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.07.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 09.09.2025 викликано в якості свідків: [PERSON] ( [ADDRESS] ); [PERSON] ( [ADDRESS] ); [PERSON] ( [ADDRESS] ); [PERSON] ( [ADDRESS] ). Учасники спарви у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом свстановлено таке. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГС в м.Рівне 12.05.1990, актовий запис № 1466, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 29.09.2021, актовий запис № 2121, [PERSON] померла [INFO] . Як встановлено судом, за життя [PERSON] зробила особисте розпорядження: 09 лютого 2021 року склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно остання заповіла своєму сину, позивачу [PERSON] . Цей заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юлією Рибак. Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 199436179 від 07.02.2020, [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 12.11.2022, актовий запис № 2264, [PERSON] помер [INFO] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявами від 01.05.2025 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та від 19.05.2025 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Відповідно до змісту листа від 12 травня 2025 року, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв`язку з відсутність даних та документів, що підтверджували б факт прийняття спадщини (факт постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини). Аналогічну відповідь від нотаріуса позивач отримав 23 травня 2025 року за результатом розгляду його заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, [PERSON] . Згідно військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] з липня 2022 року був призваний у Збройні Сили України та перебував на військовій службі до жовтня 2024 року. Відповідно до акту № 20 від 15.05.2025, складеного і підписаного Керівником ЖКП "Сонячне" та сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивач проживав разом зі своїми батьками та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Усі інші надані докази (відповідь з [INFO] від 15.05.2025 № 1/10372, Висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації № 31 від 29.10.2024) також свідчать про те, що фактичне місце проживання позивача знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, до матеріалів справи долучено копію товарного чеку №6870 від 12.11.2022 про придбання домовини, хреста, вінка та виписку з ЄДР щодо ФОП [PERSON] , копію квитанції про оплату послуг за договорами та самі договори-замовлення СК №003825 та СК №003826 на організацію та проведення поховання від 12.11.2022, які підтверджують факт проведення та організації позивачем обряду поховання свого батька. Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] суду засвідчили, що позивач дійсно постійно проживав з батьками, в липні 2022 року його мобілізували до ЗСУ, після смерті батька позивача в листопаді 2022 року, [PERSON] у відпустку приїжджав до будинку батьків, після звільнення з війська у зв`язку з отриманою інвалідністю він також проживав в будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саттями 2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження. З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 виклав свою позицію, згідно з якою: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 в цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 в цивільній справі № 633/344/16-ц. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцями є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовна заява про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини підлягає до задоволення.

Outcome: approved