Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» в особі свого представника Шкапенка О.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101710494653059 від 15.03.2024р. у розмірі 12609,68 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит на суму 6600,00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 14.03.2027 року) зі сплатою процентів в розмірі 85,00 щорічно. Станом на 24.05.2025 р. відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість в розмірі 12609,68 грн., яка складається з: 6507,97 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 5442,56 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 659,15 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Ухвалою суду від 17.06.2025 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 03.07.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою представник позивача Шкапенко О.В. подав клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. До суду повернувся поштовий конверт, надісланий за зареєстрованим місцем проживання відповідача з відміткою про невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки особі. Зазначена позиція висвітлена в постанові ВС України у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц, провадження № 61-6788св22, висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій. Також про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача, відсутність відзиву від відповідача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, відповідач в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», в якій вказав, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 15.03.2024 р. відповідач підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101710494653059, у якій просить АТ «А-БАНК» надати йому кредит. В Заяві визначено істотні умови кредитування, серед іншого визначено, що вид кредиту кредит на споживчі потреби, тип строковий, мета отримання придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума 6600 грн. 00 коп., строк 36 місяців з 15.03.2024р. по 14.03.2027р. включно, процента ставка (фіксована) 85% на рік. Меморіальним ордером № TR.35788164.33674.65455 АТ «А-Банк» від 15.03.2024 р. підтверджується факт того, що 15.03.2024 р. [PERSON] видано кредит в розмірі 6600 грн. 00 коп. згідно з Договором №АВН0СТ155101710494653059 від 15.03.2024 р. Зі змісту виписки по кредиту за період з 15.03.2024р. по\~23.05.2025 р., розрахунку заборгованості за Договором №АВН0СТ155101710494653059 від 14.06.2024 р. вбачається, що [PERSON] має заборгованість у розмірі 12609,68 грн., яка складається із: 6507,97 грн. заборгованості за тілом кредиту; 5442,56 грн. заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 659,15 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до ст.202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203\~ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом статей 205,\~207 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі, електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст.627\~ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 634\~ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 15.03.2024 р. між сторонами укладено кредитний договір №АВН0СТ155101710494653059. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Умови укладеного між сторонами кредитного договору №АВН0СТ155101710494653059 від 15.03.2024 р. позивачем були виконані, а саме відповідачу надано кредит в розмірі 6600,00 грн. Однак, як випливає з наданих розрахунків заборгованості, де відображено рух коштів з використанням кредиту та його погашенням, виписки по кредиту, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого станом на 24.05.2025 р. виникла заборгованість, яка складається з 6507,97 грн. заборгованості за тілом кредиту; 5442,56 грн. заборгованості по відсоткам, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Стосовно вимог позивача стягнути з відповідача пеню в розмірі 659,15 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період воєнного\~стану» від\~15\~березня 2022\~року №\~2120-IX та\~набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до статті 4\~ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України (постанова Великої Палати ВС від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), постанова КЦС ВС від 08 листопада 2023 року у справі № 755/3412/22). Указом Президента\~України №\~64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває і до сьогодні. Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за Кредитним договором №АВН0СТ155101710494653059 від 15.03.2024 р. в розмірі 659,15 грн. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 659,15 грн., від сплати якої відповідач звільняється відповідно до зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такої. Відповідно, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2295,77 грн.

Outcome: dismissed