Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.05.2025. звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів про скасування арешту з нерухомого майна. Позовна заява обґрунтована тим, що за інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на майно [PERSON] , а саме, на 1/2 частину квартири в [ADDRESS] , накладено арешт на підставі листа від 12.11.2002 органу державної виконавчої служби у зв`язку з виконанням рішень про стягнення боргу на користь ВАТ «Уманьпиво» в розмірі 15509,65 грн, ТОВ «Торговий дім «Стиль» в розмірі 1742,71 грн та на користь ЗАТ «Надежда» в розмірі 3268 грн. Позивач вказував, що за повідомленням Київського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі провадження, які були відкриті з примусового виконання рішень про стягнення боргу з [PERSON] завершені, виконавчі провадження знищені. Зазначав, що станом на 15.01.2024 арешт не знятий, що обмежує його права. В поданій до суду позовній заяві просив скасувати арешт, що накладений на підставі листа державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції від 12.11.2002 № 6/29713, та припинити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження № 1766838. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.05.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Відповідачі до суду відзив на позовну заяву не подали, просили розглядати справу без участі представників. Представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/8636/24, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] . Також дослідженими в справі доказами встановлено, що в провадженні Київського відділу ДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 45598576, відкрите на підставі постанови ПСІ 366296, виданої ВДАІ від 01.11.2014 про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 510 грн, в якому державним виконавцем 24.12.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням. Також в провадженні Київського відділу ДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 21973892, відкрите на підставі наказу № 9/269 арбітражного суду Полтавської області від 24.04.2001 про стягнення з ПП [PERSON] на користь ВАТ «Уманьпиво» боргу в сумі 15509,65 грн, в якому державним виконавцем 14.10.2010 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме та реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо нерухомого майна, квартири (1/2 частка) за адресою [ADDRESS] , наявна інформація про відповідні заборони (арешт), накладений органом ДВС в ході здійснення заходів примусового виконання судового рішення, зокрема, внесено інформацію про наявність обтяження, номер запису про обтяження 1766838, тип обтяження арешт (архівний запис), на підставі листа 6/29713 від 12.11.2002, Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції, державний виконавець Кагамлик Т.А. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Статтею 12 зазначеного Закону передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Судом встановлено, що щодо нерухомого майна, яким є квартира (1/2 частка) по [ADDRESS] , зареєстровано обтяження, накладене органами Державної виконавчої служби в ході здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішення. Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Матеріалами справи встановлено, що підставами для обтяження нерухомого майна, належного [PERSON] , є рішення державних виконавців в рамках виконавчого провадження про стягнення коштів на користь ВАТ «Уманьпиво», ТОВ «Торговий дім «Стиль», ЗАТ «Надежда». Станом на час вирішення справи судом інформація про наявність непогашених боргів та відкритих виконавчих проваджень відсутня. У зв`язку з завершенням виконавчих проваджень державний виконавець самостійно позбавлений можливості вирішити питання про зняття наявних обтяжень. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність відповідних реєстраційних записів щодо обтяжень впливають на обсяг прав позивача. Особи, в інтересах яких накладено арешт, не заперечують проти зняття обтяжень. Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне скасувати арешт 1/2 частини квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладений на підставі листа Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції від 12.11.2002 № 6/29713, та припинити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження № 1766838, накладене на нерухоме майно, належне [PERSON] , а саме 1/2 частина квартири в [ADDRESS] . З цих підстав позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стиль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманьпиво» про скасування арешту нерухомого майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Київський ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не є належним відповідачем у справі, тому в задоволенні позовних вимог до даного відповідача слід відмовити. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, позовні вимоги до органу ДВС заявлені необґрунтовано та не підлягають задоволенню.

Outcome: partial