Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обгрунтування якого зазначив наступне. 23.09.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро», правонаступником якого є ТОВ «Цикл Фінанс», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22039000174614, за яким відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за їх користування. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору, відповідач має заборгованість у розмірі 11\~441,23 гривень, яка складається з наступного: 8\~716,83 гривень заборгованість по тілу кредиту; 0,36 гривень заборгованість по відсоткам; 2\~724,04 гривень заборгованість по комісії. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень та на правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 гривень. Ухвалою судді від 07.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив провести розгляд справи у його відсутність, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи сповіщений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу зареєстрованого місця проживання. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.09.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22039000174614 (а.с. 36), згідно умов якого Банк зобов`язався надати Клієнту кредитні кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі (п. 1.1 Договору). Згідно з п.п. 1.2, 1.3 Договору, за цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: Сума кредиту 14 451,14 гривень, далі Кредит; Строк кредитування 12 місяців; Кінцева дата повернення кредиту: 23 вересня 2020 року; Цільове призначення: на споживчі потреби; Щомісячна комісія за обслуговування Кредиту: з 23.09.2019 по 22.01.2020 5 % від Суми Кредиту; з 23.01.2020 по 22.04.2020 4% від Суми Кредиту, з 23.04.2020 по 22.07.2020 3 % від Суми Кредиту, з 23.07.2020 по 23.09.2020 1,95 % від Суми Кредиту; Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою і нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,0% річних. Банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом, Щомісячої комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи встановлено, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі, шляхом надання кредитних коштів позичальнику [PERSON] , що підтверджується випискою по його особовому рахунку (а.с. 10). Згідно з Договором Факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 року з додатками до нього, АТ «Банк Кредит Дніпро» передало, а ТОВ «Цикл Фінанс» (ЄДРПОУ 43453613) набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 22039000174614 від 23.09.2019 року, що підтверджується Реєстром боржників та Актами прийому-передачі (а.с. 25). Відповідно до вимог ст.ст. 512, 514, 517 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» (ЄДРПОУ 43453613) набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором № 22039000174614 від 23.09.2019 року. На час укладення договору Позивач одержав від Позичальника за вказаним кредитним договором суму заборгованості за [PERSON] , розмір якої, згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору Факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 року, становив 11 441,23 гривень, що складається з наступного: 8 716,83 гривень заборгованість по тілу кредиту; 0,36 гривень заборгованість по відсоткам; 2 724,04 гривень заборгованість по комісії (а.с. 23). Зазначений розмір заборгованості за кредитним договором станом на 27.03.2024 року у сумі 11 441,23 гривень підтверджується наданим позивачем розрахунком, який відповідачем не спростований (а.с. 40). Крім того, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 11\~441,23 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правничої допомоги підтверджено Договором про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025 року, Додатковою угодою до нього № 22039000174614 від 21.07.2025 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, Ордером про надання правничої допомоги від 21.07.2025 року. Представником позивача суду надано Акт № 22039000174614 від 21.07.2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) (а.с. 9) та Детальний опис виконаних адвокатом робіт (а.с. 24), які складаються з наступного: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» - 1,5 години вартістю 1500,00 гривень; складання позовної заяви, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи 3 години вартістю 3000,00 гривень; формування додатків до позову 1 година вартістю 500,00 гривень. Разом з тим, суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу, виходячи з вартості підготовки позовної заяви, враховуючи обставини справи, з огляду на зміст позову, який є типовим, предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, тому приходить до висновку, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову. Таким чином, виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи у розмірі 3000,00 гривень, вартість яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень, що документально підтверджені платіжною інструкцією № 12250 від 21.07.2025 року. (а.с. 35)

Outcome: approved