Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Санфорд Капітал»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №Р29.12886.003622920 від 02.02.2018 у розмірі 51216,22 грн та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 02.02.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р29.12886.003622920. 16.11.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «СОНАТІ» належне йому право вимоги до [PERSON] повернення коштів, отриманих на підставі кредитного договору, за умовами якого позичальник взяв на себе зобов`язання, зокрема, забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків, в тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором №Р29.12886.003622920 від 02.02.2018. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступило ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» належне йому право вимоги до [PERSON] повернення коштів, отриманих на підставі кредитного договору, в тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором №Р29.12886.003622920 від 02.02.2018. Однак договірні зобов`язання ним не виконано в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 51 216,22 грн. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р29.12886.003622920 від 02.02.2018, сформованої Первісним кредитором (ПАТ "Ідея Банк") станом на 16.11.2023 заборгованість становить 44 555,92 грн, та складається із заборгованості за основним боргом - 29 731,34 грн., та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14 824,58 грн. При цьому, позивач вказує що ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань. Окрім наведеного, просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України, інфляційні втрати в сумі 5246,72 грн., та 3% річних у сумі 1413,58 грн. Ухвалою суду від 03.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача подав заяву у якій клопотав про розгляд справи без участі представника ТОВ «Санфорд Капітал»; позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов або будь-якої іншої заяви чи клопотання на адресу суду не подавав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази доходить до такого висновку. Судом встановлено, що 02.02.2018 відповідач [PERSON] підписав Заяву-анкету та Заяву №Р29.12886.003622920 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея банк», цим самим надавши свої персональні відомості та особисту згоду на обробку своїх персональних даних, повідомив розмір бажаного тіла кредиту та страхову компанію, що було засвідчено власноручним підписом (а.с. 108-109). У подальшому, 02.02.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Р29.12886.003622920 (а.с. 110-112), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 40000 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Строк кредитування 36 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 6%. Станом на дату укладення Договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9.5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку у розмірі 15,5% (п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Договору). Щомісячні платежі за розрахунковий період у виді: погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом та плати за обслуговування, становлять щомісячно по 3180,65 грн, обумовлені договором та наведені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (п. 6 Договору). Даний договір був підписаний сторонами. Також, сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту (стандартна форма) та додаток до нього Графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 95-97), умови яких узгоджуються з положенням вищевказаного Кредитного договору та обумовлюють, у тому числі, наступні положення: плата за обслуговування кредитної заборгованості 4,45% щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом 82452,09 грн; 82452,09 грн орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; реальна річна процентна ставка 200.49171448% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 15.5%. Одночасно з укладенням кредитного договору, 02.02.2018 року позичальник [PERSON] уклав з ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» Договір страхування життя №Р29.12886.003622920. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 7948,72 грн (а.с. 98-100). АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором 40000 грн, з урахуванням виплати страхового платежу у сумі 7948,72 грн, що підтверджується відповідними ордерами (а.с.103). Отже в цілому сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, які притаманні даній категорії договорів. У свою чергу, відповідач взяті на себе боргові зобов`язання належним чином не виконав. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним Договором, а саме неповернення ним первісному стягувачу отриманої суми кредитних коштів, підтверджується випискою по рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості, з яких вбачається наявність у [PERSON] станом на 16.11.2023: заборгованість за основним боргом - 29731,34 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 14824,58 грн., що у сумі становлять 44 555,92 грн. При цьому доказів належного повернення отриманих і використаних позичальником сум, відповідачем суду не надано. Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Таким чином, враховуючи, що сторони досягли згоди щодо всіх умов кредитування уклавши кредитний договір Р29.12886.003622920 від 02.02.2018, кошти були фактично отримані та використані позичальником який їх не повернув, а тому суд вважає, що за кредитним договором сума заборгованості у розмірі 44 555,92 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 29731,34 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 14824,58 грн.,утворилась в зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань та єдоведеною. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23 (а.с. 66-78), відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. Договору). Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу № 16/11-23 права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 4.1 Договору факторингу № 16/11-23 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2795777,00 грн, шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписанням сторонами акту приймання передачі реєстру боржників в електронному вигляді друкованого реєстру боржників, договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Як вбачається з п. 5.1 Договору факторингу № 16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Відповідно до копії друкованого реєстру боржників від 16.11.2023 до Договору факторингу № 16/11-23 (а.с. 89-91) до переліку входить Кредитний договір №Р29.12886.003622920 від 02.02.2018 під порядковим № 497, позичальником за яким є [PERSON] . З копій платіжних інструкцій № 566 від 17.10.2023 та № 608 від 17.11.2023 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» на користь АТ Ідея Банк» сплатило ціну згідно договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 (а.с. 14-15). У подальшому, 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/12-23 (а.с. 53-65), відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору). Фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2933447,18 грн, шляхом перерахування 30000 грн на рахунки клієнта в строк до 31.12.2023 та сплачує залишок суми фінансування у розмірі 2903447,18 грн в строк до 01.03.2024 (п. 4.1 Договору факторингу № 29/12-23). Права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього договору (п. 5.1 Договору факторингу № 29/12-23). З витягу з друкованого реєстру боржників, відповідно до Договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023, вбачається, що до переліку входить Кредитний договір №Р29.12886.003622920 від 02.02.2018 під порядковим № 497, позичальником за яким є [PERSON] (а.с. 79). З копій платіжних інструкцій №13 від 29.12.2023, №1 від 28.02.2024, №3 від 29.02.2024, №4 від 29.02.2024, №5 від 29.02.2024 вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» сплатило ціну згідно Договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 (а.с. 28-32). Доказів на підтвердження того, що вищевказані Договори факторингу, укладені між первісними кредитодавцями відповідача та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», скасовані, суду не надано. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №Р29.12886.003622920 від 02.02.2018, укладеним з АТ «Ідея Банк». Щодо вимог позову щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості, слід зазначити наступне. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором у сумі 44 555,92 грн., яка складається з: 29731,34 грн заборгованість за основним боргом, 14824,58 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. У зв`язку з цим, суд аналізуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми, з урахуванням розміру суми заборгованості заявленої позивачем до стягнення, за період з 03.02.2021 по 23.02.2022: - інфляційні втрати: [Сукупний індекс інфляції] = 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% = 111,776% (за період 03.02.2021 по 23.02.2022) [Інфляційні нарахування] = 44 555,92 грн (сума боргу) ? 111,776% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 44 555,92 грн (сума боргу) = 5 246,72 грн - 3% річних у сумі 1 413,58 грн (44 555,92х3%/100/365х386). Таким чином, позов підлягає задоволенню, а загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 51 216,22 (44555,92+5246,72+1413,58) грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2422,40грн., який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві заявлено вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7200 грн, на підтвердження яких подано наступні копії документів: Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, укладеним між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» та додатками до нього (а.с. 35-45); акту передачі Реєстру боржників, з якого вбачається, що ТОВ «Санфорд Капітал» передало, а Адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» отримало в роботу реєстр прав вимоги щодо боржника [PERSON] за Кредитним договором №Р29.12886.003622920 від 02.02.2018 року (а.с. 46-49, 80); акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги із зазначенням реєстру боржників №2 від 10 травня 2024 року, у акті визначена загальна вартість послуг адвоката, яка склала 7200 грн (а.с.16-21); ордеру адвоката Маслюженка М.П., який уповноважений адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» представляти інтереси ТОВ «Санфорд Капітал» в суді (а.с. 13); свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане Маслюженко М.П. (а.с. 33-34). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем до суду надано належні докази на підтвердження понесених ними судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Суд також зважає, що доказів неспівмірності вказаних витрат відповідачем до суду надано не було. За таких обставин, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної цивільної справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved