Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 17.09.2008 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що складено актовий запис №1676. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із 2021 року відповідач перебуває за кордоном, тому спільне життя у подружжя не склалось, через різні погляди на життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Постійні сімейні конфлікти, свідками якого були діти, негативно впливають на їх виховання, а також психоемоційний стан. Це спричинило позивачці та її донькам душевні страждання. Із 2021 року кожен з подружжя має власний бюджет та веде окреме господарство. Відповідач підтримує рішення про розірвання шлюбу між сторонами, а відтак шлюб існує лише формально. Позивач наполягає, що подальше примирення між сторонами та відновлення сім`ї є неможливим, тому надання строку на примирення вважає недоцільним. Постановленою 27.08.2025 суддею Христинівського районного суду Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі і призначений її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло. Відповідач засобами поштового зв`язку надіслав до суду заяву про визнання позову, яка зареєстрована в суді 26.09.2025. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. Згідно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2008 сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 17.09.2008 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що вчинено актовий запис № 1676 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Про наявність спору щодо спільного майна подружжя ніхто із сторін не заявляв. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем немає, вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у надісланій до суду заяві позов визнав повністю та проти розірвання шлюбу не заперечує. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам, як подружжя, за відсутності згоди дружини і чоловіка на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про відновлення дошлюбного прізвища позивач не заявляла. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із дослідженої\~судом квитанції\~від 22.07.2025\~встановлено,\~що позивачем\~понесені судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 1\~211,20\~грн, який підлягає розподілу між сторонами (а.с. 4). Оскільки відповідач, до початку розгляду справи по суті визнав позов, подавши 26.09.2025 відповідну заяву, в якій проти розірвання шлюбу із [PERSON] не заперечує, тому суд,

Outcome: approved