Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить: 1) розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , який був зареєстрований Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 14.10.2011, актовий запис №47; 2) стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третьої частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення ними повноліття; 3) стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 14.10.2011 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Доньки проживають разом з позивачкою та знаходяться на її вихованні. Подружні відносини між сторонами припинено, сім`я розпалася із-за відсутності взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сім`ю, ведення домашнього господарства, виховання дітей. Спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали. Збереження сім`ї не відповідає інтересам сторін. Крім того, [PERSON] зазначила, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач є особою працездатного віку, працює, інші стягнення з нього не проводяться, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 30.04.2025 позовну заяву\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. 16.05.2025 від представника відповідача адвоката Тризни Є.М. найдійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що [PERSON] докладає максимум зусиль задля врегулювання спірних питань в сім`ї та у сторін не має підстав для розірвання шлюбу. Просив відтермінувати прийняття рішення за позовними вимогами [PERSON] надавши сторонам строк для примирення терміном в шість місяців, адже [PERSON] має щире бажання зберегти сім`ю. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 21.05.2025 надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном у 2 місяці, провадження у справі було зупинене до закінчення строку на примирення. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області суду від 21.07.2025 провадження у справі було поновлено. 22.07.2025 представник позивача адвокат Агаєва С.М. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила: 1) розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений 14.10.2011 у Пересічанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 47. Після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище позивачу [PERSON] ; 2) стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від суми прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення ними повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Після досягнення повноліття дитиною [PERSON] , [INFO] , продовжити стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від її повноліття; 3) стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області суду від 25.08.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про збільшення позовних вимог, а саме розірвання шлюбу та стягнення аліментів, як заяву про зміну предмету позову. 15.09.2025 від представника відповідача адвоката Тризни Є.М надійшла заява, в якій вказав, що заперечує щодо збільшення позвоних вимог в частині після досягнення повноліття дитиною [PERSON] , [INFO] , продовжити стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від її повноліття, з підстав передчасності. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, у поданих до суду заявах просили розглянути справу за відсутності [PERSON] та її представника. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. У поданій до суду заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та відсутності [PERSON] .. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 47, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони мають різні інтереси та погляди на життя, не примирилися протягом наданого судом 2-місячного терміну, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , та можливість задоволення позовних вимог про повернення позивачці дошлюбного прізви ща " [PERSON] ". Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 183 СК України,\~\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 1,2\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дитини сторонами у добровільному порядку не досягнуто. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього хронічних захворювань або інвалідності у суду відсутні. Враховуючи положенняст.183 СК України, матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у відповідача інших утриманців, окрім доньок [PERSON] , [PERSON] , відсутність відомостей про наявність у відповідача хронічних захворювань, позиції відповідача, який, виходячи із заяви про визнання первісного позову та заяви про розгляд справи за його відсутності, в цілому не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) щомісячно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (на кожну дитину), починаючи з дати подання позову (16.04.2025). Разом з тим, з урахуванням визначеного ч.3 ст.183 СК України порядку обчислення аліментів на утримання двох дітей після досягнення найстаршою дитиною повноліття, у задоволенні позовних вимог про продовження стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, після досягнення старшою дитиною [PERSON] повноліття, слід відмовити у зв`язку з їх передчасністю. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач, зазначивши у первісній позовній заяві про понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, жодних доказів понесення таких витрат (договору про надання правничої допомоги, акту приймання-передачі виконаних робіт з надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, платіжних документів) до суду не надала, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: partial