Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» (далі - позивач, ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території за період з грудня 2024 року по березень 2025 року в розмірі 17 398,96 грн, інфляційні втрати в сумі 144,32 грн, 3 проценти річних - 62,51 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 3075 від 11.12.2018 року, [PERSON] с власником квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ). ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» основним видом діяльності якого є «Комплексне обслуговування об`єктів», надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги власникам квартир, нежитлових приміщень та машиномісць. ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс», як обслуговуюча компанія, надає послуги з утримання будинку по [ADDRESS] , та його прибудинкової території, а також виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги на підставі укладеного з власниками квартир договорів. У зв`язку із вищевказаним та з метою забезпечення належних умов проведення ремонтно-опоряджувальних робіт, проживання/перебування і задоволення господарсько-побутових потреб Споживача та забезпечення утримання і ремонту спільного майна в Будинку, між Виконавцем та Споживачем укладається відповідний договір про надання послуг. Так, 18.12.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг № 126-169/2, відповідно до умов якого визначено, що предметом договору є наданням виконавцем, а споживачем своєчасної оплати послуг з утримання та управління будинком, комунальних послуг, забезпечення можливості отримання споживачем послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення холодної та гарячої води, електропостачання за умови компенсації виконавцю споживачем витрат з оплати виробникам вартості спожитих послуг, а також надання послуг із забезпечення утримання служби консьержів Будинку та інше. Згідно з ст. 3 договору, вартість послуг з обслуговування та додаткових послуг визначається за згодою сторін. ціна (тарифи) на комунальні послуги встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються споживачем в безготівковій формі шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Статтею 4 договору, окрім іншого, встановлено обов`язок споживача оплачувати послуги (компенсувати витрати виконавця з оплати комунальних послуг) у встановлені договором та чинним законодавством України строки та порядку. У разі несвоєчасного внесення платежів, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі, встановленому Договором. Разом з тим, п. 5.1 договору передбачено, що виконавець має право: стягувати зі споживача в судовому порядку заборгованості з оплати послуг, штрафні санкції, проценти та збитки; відмовити споживачу в наданні послуг та /або зупинити їх надання у разі виникнення заборгованості за надані послуги за період більш ніж 2 місяці та в інших випадках, визначених чинним законодавством та даним договором. Статтею 6 договору передбачено, що споживач несе відповідальність згідно і законом за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені у розмірі 1 % за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ на суму простроченого платежу. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору в період з грудня 2024 року по березень 2025 року, за останнім рахується заборгованість за надані Позивачем Послуги в розмірі 17 605,79 грн. Посилаючись на те, що у відповідачів утворилась перед позивачем заборгованість за надані послуги, на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач просить стягнути з відповідача на свою користь указану суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.07.2025 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2025 року відкладено розгляд справи на 29.09.2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що згідно договором купівлі-продажу від 11.12.2018 року № 3075 [PERSON] є власником квартири власником квартири [ADDRESS] , що також підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.05.2025 року № 426106496. ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» основним видом діяльності якого є «Комплексне обслуговування об`єктів», надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги власникам квартир, нежитлових приміщень та машиномісць. ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс», як обслуговуюча компанія, надає послуги з утримання будинку по [ADDRESS] , та його прибудинкової території, а також виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги на підставі укладеного з власниками квартир договорів. У зв`язку із вищевказаним та з метою забезпечення належних умов проведення ремонтно-опоряджувальних робіт, проживання/перебування і задоволення господарсько-побутових потреб Споживача та забезпечення утримання і ремонту спільного майна в Будинку, між Виконавцем та Споживачем укладається відповідний договір про надання послуг. Так, 18.12.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг № 126-169/2, відповідно до умов якого визначено, що предметом договору є наданням виконавцем, а споживачем своєчасної оплати послуг з утримання та управління будинком, комунальних послуг, забезпечення можливості отримання споживачем послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення холодної та гарячої води, електропостачання за умови компенсації виконавцю споживачем витрат з оплати виробникам вартості спожитих послуг, а також надання послуг із забезпечення утримання служби консьержів Будинку та інше. Згідно з ст. 3 договору, вартість послуг з обслуговування та додаткових послуг визначається за згодою сторін. ціна (тарифи) на комунальні послуги встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються споживачем в безготівковій формі шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Статтею 4 договору, окрім іншого, встановлено обов`язок споживача оплачувати послуги (компенсувати витрати виконавця з оплати комунальних послуг) у встановлені договором та чинним законодавством України строки та порядку. У разі несвоєчасного внесення платежів, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі, встановленому Договором. Разом з тим, п. 5.1 договору передбачено, що виконавець має право: стягувати зі споживача в судовому порядку заборгованості з оплати послуг, штрафні санкції, проценти та збитки; відмовити споживачу в наданні послуг та /або зупинити їх надання у разі виникнення заборгованості за надані послуги за період більш ніж 2 місяці та в інших випадках, визначених чинним законодавством та даним договором. Статтею 6 договору передбачено, що споживач несе відповідальність згідно і законом за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені у розмірі 1 % за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ на суму простроченого платежу. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору в період з грудня 2024 року по березень 2025 року, за останнім рахується заборгованість за надані Позивачем Послуги в розмірі 17 398,96 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Як визначено у ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач одержує житлово-комунальні послуги, проте, за них не сплачує в установленому законом порядку. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги за період часу з грудня 2024 року по березень 2025 року по квартирі за адресою: [ADDRESS] у розмірі 17 398,96 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання інфляційні збитки та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Так, за прострочення оплати послуг позивач нарахував інфляційні збитки інфляційні втрати в сумі 144,32 грн, 3 проценти річних - 62,51 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних збитків є обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] щодо стягнення інфляційні збитки інфляційні втрати в сумі 144,32 грн, 3 проценти річних - 62,51 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 6 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Так, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надала копії: ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1836905 від 28.02.2025 року, договору про надання правової допомоги від 10.01.2025 року № 07/25, акту № 67/06 приймання-передачі наданих послуг від 25.02.2025 року до договору про надання правової допомоги від 10.01.2025 року, відповідно до якого встановлено вартість послуг наданих адвокатом в розмірі 10 000,00 грн. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що витрати на правничу допомогу сплачені позивачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 19.02.2025 року № 516. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 028,00 грн. у відшкодування судових витрат.

Outcome: approved