Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

До суду із позовом звернулась [PERSON] до Акціонерного товариства\~комерційний\~банк\~«Приватбанк» про розірвання кредитного договору. В обґрунтування позову вказала, що 29.07.2024 року вимушена була звернутися до чергової частини Відділу поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП про те, що 29.07.2024 року в період з 18:00 до 21:00 невстановлена особа, представившись працівником Приватбанку шляхом обману заволоділа банківськими реквізитами кредитної картки [NUMBER] , внаслідок чого з даного рахунку було знято грошові кошти в сумі 75 000 гривень. На підставі вищевказаної заяви були внесені відомості про до ЄРДР за № 12024121090000365 від 30.07.2024 року, попередня кваліфікація ч.4 ст. 190 КК України та проводиться досудове розслідування. Вона отримала близько 5 років тому кредитну картку, яку відразу при представнику банку перерізала ножицями, якою жодного разу не користувалась, ніколи не вчиняла жодних дій щодо активації даної карти. Одночасно з карткою для виплат працівником банку було додатково вручено відповідну кредитну картку «універсальна» самостійно, без прохання клієнта під час оформлення карток для виплат. Картка нею не використовувалася жодного разу, вона не знімала з неї кошти жодного разу, не розраховувалася нею при здійсненні платіжних операцій жодного разу. Як виявилося в подальшому банк самостійно, без наявних для того підстав, без прохання клієнта, при неактивованій кредитній картці, збільшив кредитний ліміт розміром до 75 000 грн. (вона є пенсіонеркою та окрім як пенсії в 3000 грн. доходів не має). 29.07.2024 року в період з 18:00 до 21:00 щодо неї було вчинено шахрайські дії невстановленими особами (представниками Приватбанку) щодо зняття з неї коштів в розмірі 75 000 грн. 29.07.2024 року їй зателефонували з номеру 0954644723 та запитали чи не оформлює вона покупку в магазині «Розетка». Так як покупку вона не оформляла, то відповідно зателефонувала на гарячу лінію Приватбанку 3700 аби заблокувати карту (о 18:23). В подальшому після спілкування з представником банку їй повідомили які дії необхідно вчинити для блокування картки. Жодних паролів та даних вона не повідомляла, натомість з нею спілкувався один і той самий представник банку, який безпосередньо говорив по телефону «гарячої лінії» 3700. Під час розмови з представником банку в додатку вона побачила, що на картці кредитний ліміт вичерпано в розмірі 75 000 грн. Також, у відділенні з виписки з`ясувалося, що кошти перераховані [PERSON] трьома транзакціями: 17 216 грн., 27 985 грн., 27 387 грн. Отже, між нею та відповідачем було укладено договір 01.07.2021 року із відкриттям додаткового рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) за яким вона підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила умови, а саме: отримала кредит з відновлювальною кредитною лінією, який в подальшому збільшився до 75 000,00 грн.; була отримана кредитна картка в АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , з умовами; процентною ставкою, відсотків річних становить 42% (п. 1.3. договору); кількість та розмір платежів, періодичність, сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа місяця, наступного за наступним місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг нею підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Посилаючись на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просить розірвати договір по рахунку [NUMBER] і додатковому рахунку договір SAMDNWFC00068786421 від 01.07.2021 року з картковими рахунками № [NUMBER] , [NUMBER] , укладений між нею та відповідачем на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, повернувши сторони у стан до укладення договору. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Крім того, направив відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволені позовних вимог. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст.\~76, ч. 2 ст.\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главами 52, 53 Цивільного кодексу України, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються такі правовідносини. Згідно ст.651\~ч.ч.1,2\~ЦК України зміна\~або розірвання\~договору допускається\~лише за\~згодою сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до\~ст.653\~ч.ч.2,\~3\~ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Судом встановлено, що 01.07.2021 року між [PERSON] та відповідачем укладений договір банківського рахунку № SAMDNWFC00068786421 на підставі підписаної власноручно заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг, відповідно до якого [PERSON] отримала платіжну картку для виплат та кредитну картку № [NUMBER] (а.с.34-35), рахунок [NUMBER] , що визнається сторонами, а тому не підлягає доказуванню згідно ст.82 ч.1 ЦПК України. Як вбачається з довідки № 0000004247878251 від 21.03.2025 року АТ КБ Приватбанк Грушевій В.І. надано картки: № [NUMBER] з кредитним лімітом 500 грн., який станом на 29.07.2024 рік збільшений до 75\~000 грн. та № 5363542098876643 (а.с. 38-38звор.). Згідно п.1.1.5.14. Умов та правил надання банківських послуг Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації Постановою Верховного Суду від 01 липня 2020 р. у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19) підтверджуються провина в подібних ситуаціях саме клієнта через його власну бездіяльність по захисту власних персональних даних та власного мобільного фінансового телефону, що дало змогу третім особам отримати вільний доступ до карток ПриватБанка в аккаунті Приват24. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року по справі №334/2492/21 (провадження № 61-5427св22) суд робить висновок про те, що важливим є час звернення до Банку з повідомленням про шахрайські дії - „ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за операції, здійснені до моменту повідомлення банку, несе саме клієнт. Більш того, суд враховує, що розірвання кредитного договору має наслідком припинення на майбутнє зобов`язання кредитодавця та позичальника, які можуть виникнути. Тобто, розірвання кредитного договору не є підставою для припинення зобов`язання, що виникло до моменту такого розірвання. Позивачем та його представником не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів істотного порушення відповідачем умов спірного кредитного договору, що свідчить про відсутність підстав для розірвання такого договору. Доводи позивача [PERSON] з приводу того, що вона знищила кредитну картку шляхом її перерізання, а тому ніхто не міг скористатися кредитними коштами з її картки є безпідставними, оскільки втрата чи знищення кредитної картки №4149629342809811 не є перешкодою для здійснення клієнтом будь-яких платіжних операцій в мережі інтернет чи у Приват24. Доводи позивача з приводу того, що відносно неї вчинено шахрайські дії невстановленими особами щодо зняття кредитних коштів у розмірі 75 000 грн. також не є підставою для розірвання спірного кредитного договору, оскільки у даному випадку відсутнє істотне порушення спірного договору другою стороною (відповідачем). З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що відсутні законні підстави для задоволення позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, з урахуванням положень\~ст.141 ЦПК України, судові витрати необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed