Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7281036 в розмірі 33 481,60 грн, з яких 13 221,82 грн заборгованість за тілом кредиту, 20\~259, 78 грн заборгованість за процентами від суми позики, витрати на відкшодування сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн, а також 7 000,00 грн компенсації витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 листопада 2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено електронний договір № 7281036 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами договору, сума кредиту 12500,00 гривень. Строк кредиту - 360 днів. 19 листопада 2023 року сторони уклали додткову угоду, згідн з якою сторони збільшили суму кредиту на 2000,00 гривень. Дата повернення кредиту - 17.11.2024. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним догоовром виконало та надало їй кредит в сумі 12500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. 17 листопада 2024 року відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії договору. У подальшому 20 січня 2025 року ТОВ « відступив право грошової вимоги за даним договором ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" на підставі договору факторингу за № 25-05/2022. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідачки перед позивачем не сплачена і складає 20 000,00 грн - тіло кредиту та 41 800,00 грн нарахованих процентів, яку і просить стягнути позивач. 15 квітня 2025 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення відповідачки зводяться до того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення сторонами договору кредиту від 17.11.2023 за № 7281036, на який позивач покликається як на підставу для задоволення позовних вимог. [PERSON] не підписувала та не узгоджувала умов даного кредитного догоору. Вона не отримувала будь-яких коштів від позивача. 28 квітня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких представник позивача звертає увагу на допустимість як доказу, поданого ним електронного кредитного договору у паперовій формі. Просив врахувати, що переказ коштів, виданих за кредитним договором здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Платіжна картка містить захищені та притаманні лише конкретні особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему емітента. Підписуючи договір, позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, у позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Судом встановлено, що 17 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 7281036 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з п.1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 12\~500,00 грн, строк кредиту 360 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Договором визначені особливості застосування стандартної та зниженої процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення процентів та їх зміни. З договору вбачається, що він підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8747 17.11.2023 [PERSON] . Цього ж дня електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8747 відповідачка підтвердила факт ознайомлення з Правилами надання у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА", таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, паспорта споживчого кредиту. Крім того, 19 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено додткову угоду до договору № 7281036 від 17.11.2023, відповідно до якої суму кредиту було збільшено на 2\~000,00 гривень. З додаткової угоди вбачається, що вона підписана відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8615 19.11.2023 [PERSON] . Згідно з листом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» від 13.11.2024 за вих. № 20241113-1/1 останні повідомили про успішність транзакції за № 40524364 на суму 12 500,00 грн, що мала місце 17.11.2023 на номер картки [NUMBER] та транзакції за № 40538589 від 19.11.2023 на суму 2\~000,00 грн на номер картки [NUMBER] . 23 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" уклали договір факторингу № 23.10/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" отримало за грошові кошти право вимоги, строк виконання яких настав або виникнення в майбутньому до боржників, зазнаених в Реєстрі, який формується, згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. На підтвердження\~переходу права\~вимоги,\~згідно з\~договором позивач\~надав акт\~прийому-передачі\~Реєстру боржників\~за Договором\~факторингу №\~23.10/24-Ф\~від 23\~жовтня 2024\~року та відповідний витяг з Реєстру від 23 жовтня 2023 року, в якому, зокрема, зазначено, що загальна заборгованість за кредитним договором № 7281036 становить 33\~481,60 грн, з яких 20\~259,78 грн заборгованість за відсотками, 13\~221,82 грн заборгованість за основною сумою боргу. Разом з тим, 20 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно з умовами якого позивач отримав за грошові кошти право вимоги, строк виконання яких настав або виникнення в майбутньому до боржників, зазнаених в Реєстрі, який формується, згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. На підтвердження\~переходу права\~вимоги,\~згідно з\~договором позивач\~надав акт\~прийому-передачі\~Реєстру боржників\~за Договором\~факторингу № 20/01/2025-01\~від 20\~січня 2025\~року та відповідний витяг з Реєстру від 20 січня 2025 року, в якому, зокрема, зазначено, що загальна заборгованість за кредитним договором № 7281036 становить 33\~481,60 грн, з яких 20\~259,78 грн заборгованість за відсотками, 13\~221,82 грн заборгованість за основною сумою боргу. Окрім цього позивач долучив до позовної заяви детальний розрахунок первинного кредитора (картка обліку договору). Окрім цього, з метою перевірки заперечень відповідачки про те, що вона не отримувала коштів у розмірі 12 500, 00 грн від ТОВ «Авентус Україна», суд витребував від АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» та інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування коштів за період з 17.11.2023 по 22.11.2023 у сумі 12\~500,00 грн (безготівкове зарахування згідно за транзакцією № 40524364 від 17.11.2023) та за період з 19.11.2024 по 24.11.2023 у сумі 2\~000,00 грн транзакцією № 40538589 від 19.11.2023, відправник ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» через компанію PaytechFinancial. На виконання ухвали суду АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» підтвердило факт випуску платіжної картки [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також підтвердило зарахування коштів 17 листопада 2023 року за платіжною операцією № [NUMBER] від ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок [NUMBER] на суму 12 500,00 грн та зарахування коштів 19 листопада 2023 року за платіжною операцією № [NUMBER] від ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок [NUMBER] на суму 2 000,00 гривень Оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України«Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, судом встановлено, що 17 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 7281036 про надання споживчого кредиту. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним догоовром виконало та надало їй кредит в сумі 12 500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. Відповідачка у свою чергу свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. ТОВ «Авентус Україна» у передбаченому законом порядку відступило право вимоги за даним договором ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», що підтверджено належними доказами та не спростовано відповідачкою. У подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» у передбаченому законом порядку відступило право вимоги за даним договором позивачу, що підтверджено належними доказами та не спростовано відповідачкою. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідачки перед позивачем не сплачена і складає 13\~221,82 грн - тіло кредиту та 20\~259,78 грн нарахованих відсотків.. Дані розрахунки позивачкою не спростовані. У ході розгляду справи доводи відповідачки зводились до того, що кредитного договору вона не укладала, грошові кошти від первинного кредитора не отримувала, ставила під сумнів відповідність поданої паперової копії договору електронному оригіналу. З приводу тверджень відповідачки щодо відсутності в матеріалах справи доказів отримання нею кредитних коштів, яку просить позивач стягнути з відповідачки, суд зазначає наступне. Оскільки ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, то, відповідно, воно позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. У ході розгляду справи судом за клопотанням представника відповідача було витребувано від АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування коштів за період з 17.11.2023 по 22.11.2023 у сумі 12\~500,00 грн (безготівкове зарахування згідно за транзакцією № 40524364 від 17.11.2023) та за період з 19.11.2024 по 24.11.2023 у сумі 2\~000,00 грн транзакцією № 40538589 від 19.11.2023, відправник ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» через компанію PaytechFinancial. На виконання ухвали суду АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» підтвердило факт зарахування коштів від ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок відповідачки. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задовоелння позову та та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7281036 від 17 листопада 2023 року у розмірі 33\~481,60 грн, з яких 13\~221,82 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 259,78 грн заборгованість за відсотками. Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2\~422,40 гривень. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. На підтвердження зазначних витрат представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 10/02/25-02 від 10 лютого 2025 року, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги № 10/02/25-02 від 10 лютого 2025 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 10.02.2025 на суму 7000,00 грн, протокол погодження вартості послуг № 10/02/25-02 від 10 лютого 2025 року ордер та свідоцтво адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю. Під час розгляду справи відповідачка не заявляла клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не надала обґрунтування неспівмірності даних витрат, а тому суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 7000,00 грн витрат на професійну правову допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved