Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] у с. Малокаховка, Каховського району Херсонської області померла її бабуся [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Заявниця зазначила, що на підтвердження смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] , на окупованій території, 22 липня 2025 року Каховською центральною районною лікарнею було видано медичне свідоцтво про смерть серії 7400000000 №212300166 від 22 липня 2025 року. Крім того, 02 серпня 2025 року Генічеським районним відділом запису актів цивільного стану Управління РАЦС Херсонської області було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] . Зазначила, що в даний час вона позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] , [INFO] в органах РАЦС, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , необхідне їй для державної реєстрації смерті бабусі та видачі свідоцтва про її смерть. Посилаючись на дані обставини, заявниця просила суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Соколівка, Ярмолінецького району, Хмельницької області, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , громадянки України, яка померла [INFO] на території України в с. Малокаховка, Каховського району Херсонської області, у віці 88 років. Заявниця в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надала через канцелярію суду заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила суд її задовольнити та розглянути заяву за її відсутності (а.с.21). Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 5). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є рідною онукою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с. 4,11,12 звор.,13). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у [PERSON] , [INFO] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). 12 жовтня 1985 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12 звор.). В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). 19 вересня 2015 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.4). У зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України впроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Зеленського О.В. від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Пpo введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ. Крім того, Верховна Рада України за поданням Президента України продовжила строк воєнного стану в країні до 18 серпня 2023 року. Встановлено, що [INFO] у с. Малокаховка, Каховського району Херсонської області померла [PERSON] , [INFO] , громадянка України,\~що підтверджується\~медичним свідоцтвом\~про смерть серії\~ [NUMBER] \~від 22\~липня 2025\~року.Причиною смерті зазначено: хронічна судинна мозкова недостатність. Остаточні явища ішемічного інсульту. Церебральний атеросклероз (а.с. 15-16). Судом встановлено, що 02 серпня 2025 року Генічеським районним відділом запису актів цивільного стану Управління РАЦС Херсонської області було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.12). Крім того, на підтвердження смерті [PERSON] , [INFO] , у с. Малокаховка, Каховського району Херсонської області, заявницею було надано фотофіксацію міста поховання померлої (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Отже, заявниця позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] , [INFO] в органах РАЦС, оскільки видане їй на окупованій території свідоцтво про смерть її бабці є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не має ніякої юридичної сили. Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За приписами ст. 9 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті дідуся. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Соколівка, Ярмолінецького району, Хмельницької області, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , громадянки України, яка померла [INFO] на території України в с. Малокаховка, Каховського району Херсонської області , у віці 88 років. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved