Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Заявниця, в особі свого представника - адвоката Вергелеса Д.Є., звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON] (рік народження: 1870, рік та місце смерті: 1943, с. Троєщина Броварського району Київської області), що є підставою видачі свідоцтва про смерть, посилаючись на те, що заявниця є онукою [PERSON] (рік народження: 1870, рік та місце смерті: 1943, с. Троєщина Броварського району Київської області, яка похована на Троєщинському кладовищі (м. Київ, вул. Садова, 2). Заявниця весь час дбає про місце поховання, здійснює догляд за могилою, тому вважає себе повноправною користувачкою місця поховання, облаштувала місце поховання, встановила надмогильну споруду - хрест та табличку. При цьому, свідоцтво про смерть [PERSON] втрачено. Встановлення факту смерті заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть, для подальшого отримання свідоцтва про поховання та реалізації своїх прав та інтересів як користувача місця поховання. Ухвалою судді від 05.05.2025 відкрито провадження по справі з призначенням судового засідання. У судовому засіданні представник - адвокат Вергелес Д.Є. підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи: Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за викликом суду не прибув, про розгляд справи відділ повідомлявся належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважав можливим розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця є онукою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та архівної довідки про народження (а.с.9, 10). [PERSON] (рік народження: 1870, похована на Троєщинському кладовищі (м. Київ, вул. Садова, 2), що підтверджується актом обстеження місця поховання № 2 від 15.04.2025 та фотографіями з місця поховання. Відповідно до листа Державного архіву Київської області № 08-08/2155 від 01.11.2024 книга актових записів про смерть по с. Троєщина Броварського району Київської області за 1943 рік відсутня, тому підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо. Згідно з відповіддю № 604 від 24.04.2025 Ритуальна служба СКП «Спецкомбінат ПКПО» не може повідомити інформацію щодо користувача місця поховання померлих [PERSON] та [PERSON] на Троєщинському кладовищі за відсутності Книги реєстрації поховань померлих за 1939/43 роки. Відповідно до листа Броварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області № 618/30.10-31а від 23.04.2025 актовий запис про смерть [PERSON] не виявлено. Книги актових записів про смерть за 1939 рік по с. Троєщина Броварського району Київської області не збереглися та до Державного архіву Київської області не передавались. Згідно з відповіддю Державного архіву Київської області № 08-08/793 від 22.04.2025 книги реєстрації актів про смерть громадян за 1939, 1943 роки с. Троєщина Броварського району Київської області не виявлено, тому надати архівні копії записів актів про смерть [PERSON] неможливо. Згідно з відповіддю Державного архіву м. Києва № 068/05-14/811 від 24.04.2025 до нього надійшли на зберігання документи фонду № Р-1654 «Відділи реєстрації актів цивільного стану м. Києва». До Державного архіву м. Києва не надходять на зберігання документи установ (організацій, підприємств), розташованих в інших містах, областях України та, відповідно, документи громадян, які в них проживають. Відповідно до листа Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 822/33.3-87 від 23.04.2025 державна реєстрація смерті [PERSON] у відділі не проводилась. Згідно з відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на вих. №17/042506 від 17.06.2025 у результаті проведеної перевірки за поновленими актовими записами цивільного стану (в межах Київської області) у відділах державної реєстрації актів цивільного стану Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, встановлено факт відсутності державної реєстрації смерті (за період з 01.01.1949 по теперішній час) підпорядкованими відділами відносно вказаних у запиті осіб. У листі Київського відділу державної реєстрації смерті № 1134/33.12-58 від 24.04.2025 зазначається, що відділом не проводилась державна реєстрація смерті [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як зазначила суду сторона заявниці, встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та реалізації прав як користувача місця поховання. Оскільки заявниця позбавлена можливості в поза судовому порядку встановити факт смерті своєї бабусі [PERSON] , суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що факт смерті [PERSON] (рік народження: 1870, рік та місце смерті: 1943, с. Троєщина Броварського району Київської області), підтверджується наданими суду доказами, тому наявні правові підстави для задоволення заяви. За приписами ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного та

Outcome: approved