Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», через систему «Електронний Суд», звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №6274931224 від 07.12.2024, у розмірі 28 860 грн., яка складається з 6\~000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту, 9960 грн заборгованості по процентам, 12 000грн сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань, 900 грн комісія. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №6274931224. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електроні документи та електронний документообіг», а також з урахування особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 6\~000,00 грн шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 гривень. Відповідач всупереч умовам договору позики та законодавства України свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику №6274931224 від 07.12.2024 в розмірі 28 860 грн та судові витрати. 04.06.2025 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий відповідачем через систему «Електронний суд», в якому останній зазначає, що в позові міститься недостовірна інформація, оскільки він отримав кредит в розмірі 6000 грн., а не 10000 грн, як про це зазначено в позові. Окрім того, Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції та пеня за таке прострочення. Відтак, всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 року за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. 09.06.2025\~Судом зареєстрована\~відповідь на\~відзив,\~подана представником\~позивача через\~систему «Електронний\~суд»,\~в якій\~представник зазначає,\~що Договір\~про надання\~грошових коштів\~№ 6274931224\~від 07.12.2024\~укладений сторонами\~у спосіб\~визначений чинним\~законодавством України\~з повним\~дотриманням вимог\~щодо його\~укладення із\~зазначенням умов,\~які жодним\~чином не\~порушують вимоги\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~порядок надання\~та повнота\~наданої інформації\~відповідають вимогам\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг». У своєму відзиві відповідач посилається на положення Закону України №2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо дії норм на період воєнного стану», а також Закону України №1734-IX від 15.08.2022, стверджуючи, що нарахування процентів за користування кредитом у період дії воєнного стану є неправомірним. Згідно зі статтею 6 Закону №2120-IX, а також положеннями Закону №1734-IX, встановлюється тимчасовий мораторій на примусове стягнення заборгованості за окремими споживчими кредитами. Проте вказані норми не містять абсолютної заборони на нарахування процентів за кредитами. Навпаки, положення Закону №2120-IX прямо передбачають, що нарахування процентів за користування кредитом не забороняється. Позивач нарахував проценти виключно відповідно до умов кредитного договору, в межах строку дії договору, що прямо узгоджується з вимогами вказаних законів. Позивач діяв добросовісно та у межах правового поля, не порушуючи прав боржника, зокрема під час дії воєнного стану. Сам факт нарахування процентів не є неправомірним, якщо це передбачено умовами договору та здійснюється у відповідності до Цивільного кодексу України. Відповідач перед підписанням Договору був ознайомлений з усіма істотними умовами надання кредиту та, підписавши Договір, надав свою беззаперечну згоду на дані умови. Підписання Договору підтверджене наданням одноразового ідентифікатора, має юридичну силу відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, нарахування процентів ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» здійснювалося: на підставі письмового договору, умови якого були акцептовані відповідачем; у розмірі, погодженому сторонами, який не суперечить законодавству (ст. 1048 ЦК України допускає вільне погодження процентів між сторонами). Крім того, позикодавець не зловживав правом, не вносив змін до умов договору без відома позичальника, і діяв виключно в межах, визначених договором і законом. Позивач діяв добросовісно та відповідно до закону і договору. З боку Відповідача не надходило жодних письмових зауважень чи заперечень щодо ставки протягом дії договору Щодо нарахування комісії зазначає, що пунктом 2.7 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. З даним пунктом Відповідач також був ознайомлений заздалегідь та, підписавши Договір, надав свою згоду. Також, Розділом 7 Договору «ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН» визначено, за порушення Позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, Кредитодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення. Позичальник зобов`язується сплатити нараховану пеню у день закінчення строку дії цього Договору або в день дострокового повернення Кредиту у повному обсязі. Нарахування неустойки здійснюється Товариством з урахуванням обмежень встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про захист прав споживачів». Також, окремо звертає увагу суду, що кредит [PERSON] було надано 07.12.2024 року після початку повномасштабного вторгнення Росії в Україну. При підписання Договору [PERSON] не заперечував про нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пені та комісії, посилаючись на законодавство. Отже, отримуючи кредитні кошти від Товариства Відповідач розраховував як він буде повертати заборгованість. Наразі, Відповідач неправомірно намагається посилатись на законодавство, яке, нібито, звільняє позичальника від відповідальності перед Позикодавцем. Але, дане твердження позбавляє Позикодавця від розумного та об`єктивного розгляду справи та порушує його права та інтереси. Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики утворилася заборгованість, яка порушує права та законні інтереси позивача і за відновленням яких він звернувся в суд з позовом. 18.07.2025 Судом зареєстровані додаткові пояснення подані відповідачем, через систему «Електронний суд», в яких останній зазначає, що визнає факт укладення договору з ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та отримання кредиту в розмірі 6 000 грн. Разом з тим, вважає заявлені до стягнення суми у вигляді пені, штрафів та комісії непропорційними та такими, що підлягають перегляду судом. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимога підлягає задоволенню частково за наступних підстав. Суд встановив, що 07.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №6274931224 (далі Договір), який підписаний останнім електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 5545. Згідно п.2.1. Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч. через месенджери). Відповідно до п.2.2. Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. (п.п. 2.3, 2.4, 2.5 Договору). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах cтроку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Знижена процентна ставка 0,9% в день. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29% річних. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2950,07% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строку користування кредитом 27096,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 26916,00 грн. (п.п. 2.6 - 2.10.2 Договору). Відповідно до п.3.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Згідно п.4.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Відповідно до п.4.2. Договору, до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Згідно п.4.3. Договору, у випадку повного дострокового повернення кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити проценти нараховані на дату повного дострокового повернення кредиту (включно) за фактичний строк користування кредитом. У випадку часткового дострокового повернення кредиту, Позичальник повинен сплати проценти нараховані за користування кредитом до дати такого часткового повернення кредиту (включно), в порядку передбаченому п.6.3 Договору. При цьому, після здійснення такого часткового повернення кредиту здійснюється перерахунок зобов`язань Позичальника, а саме загальні суми нарахованих процентів, розмір яких вказаний в Графіку платежів у бік зменшення (так як залишок кредиту стає меншим у Позичальника), на умовах та в порядку, передбачених в п. 6.2 цього Договору. Після здійснення коригування зобов`язань Позичальника, новий Графік платежів, що складається за формою визначеною в п.6.2. Договору, розміщується Товариством в Особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу Позичальника, що вказана в цьому Договорі. Відповідно до п.4.4. Договору, розмір процентної ставки, встановлений в п. 2.6. Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Згідно п.10.10. Договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Веб-сайті Товариства: https://finsfera.ua/. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань згідно договору, уключаючи прострочення виконання зобов`язання зі сплати платежів, визначених графіком платежів, з наступного календарного дня позичальник повинен виплатити товариству штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми кредиту, визначеної графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочення (п.7.3 договору). Нарахування неустойки згідно п. 7.5. Договору здійснюється Товариством з урахуванням обмежень встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно п.10.6.10.7. Договору, позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет. Додатком № 1 до договору про надання грошових коштів у позику №6274931224 від 07.12.2024 є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику. Договір позики, додаток до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту був підписаний [PERSON] 07.12.2024 з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно листа вих. №7/10297 від 06.05.2025, ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомляє про успішність операції за № транзакції 1522398987, на суму 6000,00 грн, номер картки [NUMBER] , ПІБ [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №6274931224 від 07.12.2024, заборгованість [PERSON] станом на 22.05.2025 становить 28\~860, 00 грн, з яких: 6\~000,00 грн тіло кредиту; 9\~960, 00 грн відсотки; 900, 00 грн комісія; 12\~000, 00 грн пеня. Як вбачається із листа №8740-БТ-32.3/2025 від 01.07.2025 наданого АТ «СЕНС БАНК» на запит суду, на ім`я [PERSON] , відкрито картку, маска якої № [NUMBER] та виписку про рух коштів по рахунку за період з 07.12.2024 по 08.12.2024 включно з відображенням зарахування коштів у сумі 6000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З договору про надання грошових коштів у позику №6274931224 від 07.12.2024, вбачається, що підписуючи цей Договір, позичальник підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», вказана в ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті. (п. 10.9 Договору). За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається із матеріалів справи відповідачем підписано договір про надання споживчого кредиту №6274931224 від 07.12.2024, шляхом підписання вказаного документу за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, на підставі укладених між сторонами електронних договорів, які вважаються укладеними у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до вимог абз. 1 ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно абз. 1, 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 3 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Щодо стягнення з [PERSON] 12 000, 00 грн пені, Суд зазначає наступне. Так, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. В той же час, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано норми вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно нараховано неустойку за кожен день невиконання зобов`язання, а тому вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 12 000, 00 грн задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з [PERSON] 900, 00 грн комісії, Суд зазначає наступне. Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 визначено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Тож, враховуючи імперативне врегулюванням законодавством про захист прав споживачів умов щодо нарахування комісії з обслуговування кредитного договору, пункт 2.7 кредитного договору щодо сплати комісії не підлягає застосуванню, отже відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги в частині стягнення комісії. Беручи до уваги ту обставину, що [PERSON] в повному обсязі не повернув кредитні кошти, не сплачував погоджені сторонами Договору відсотки, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №6274931224 від 07 грудня 2024 року в розмірі 15 960 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 000, 00 грн, заборгованість за відсотками 9\~960, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, з підстав зазначених ним у додаткових поясненнях від 18.07.2025, оскільки ним в підтвердження своїх доводів не надано суду жодних доказів, які б підтверджували його важке матеріальне становище, яке б свідчило про неможливість сплати ним розміру судового збору. Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 55,30 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1339,58 грн. (2422,40/100%х55,30%), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial