Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

24 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернулося в суд через систему «Електронний суд» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 0823-4131 від 16.10.2021 року у розмірі 12 138,00 грн., а також судові витрати пов`язані з розглядом справи, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0823-4131. Відповідно до умов договору № 0823-4131 [PERSON] надано кредит у розмірі 1 700,00 грн. Вказаний кредитний договір був укладений сторонами відповідно до ст. ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» у формі електронного правочину шляхом його підписання відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. 26 грудня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2 відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором № 0823-4131, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР». Враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору № 0823-4131 від 16 жовтня 2021 року щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, а також заміну у порядку укладення договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року сторони кредитора у договорі № 0823-4131 від 16 жовтня 2021 року з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на ТОВ «Новий колектор», позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за тілом кредиту в сумі 1 700 грн. 00 коп. та заборгованість за відсотками в сумі 10 438,00 грн., а всього 12 138, 00 грн. Ухвалою суду від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача та відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача та відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України. В судове засідання 26 вересня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві зазначила про слухання справи у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення, відзив на позов не подав. 25.09.2025 року від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із подачею та підготовкою відзиву. Дослідивши матеріали справи та заяву відповідача, суд вважає, що вона не підлягає до задоволенню з огляду на наступне. Ухвалою суду від 25 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та надано відповідачу термін у 15 днів з дня отримання ухвали суду на подачу відзиву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення останній отримав ухвалу суду 31.07.2025 року. Як вбачається із опису до цінного листа та накладної № 0100100465331 від 22.07.2025 року позивач направив відповідачу копію позовної заяви з додатками. Суд ухвалами від 20 серпня 2025 року та 11 вересня 2025 року відкладав розгляд справи та надавав відповідачу можливість надати відзив або письмові пояснення по справі. Відповідач даним правом на день розгляду справи (26 вересня 2025 року) не скористався. Як було зазначено у даних ухвалах, що встановлено судом, що відповідач, перебуваючи на військовій службі, активно реалізує свої процесуальні права: 31 липня 2025 року особисто подав до канцелярії суду заяву про ознайомлення із матеріалами справи та надання йому копії позовної заяви з додатками, оскільки він їх не отримував, в той же день він отримав в суді вказані документи, про що свідчить його підпис на заяві; отримав судову повістку, яка була направлена на його адресу за місцем реєстрації; 15 серпня 2025 року подав через канцелярію суду заяву про зупинення провадження у справі. Разом з тим, відповідач 25 вересня 2025 року особисто подав заяву про відкладення розгляду справи в канцелярію суду, при цьому не скористався правом на подачу письмових пояснень. Разом з тим подаючи заяви про відкладення розгляду справи, відповідач ні разу не просив поновити йому строк для подачі відзиву на позовну заяву. При цьому суд зазначає, що розгляд даної справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження. Тому з огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про винесення рішення по справі в даному судовому засіданні (26 вересня 2025 року) на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так судом встановлено, що 16.10.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0823-4131. Згідно п.1 п.п. 1.2. договору про відкриття кредитної лінії № 0823-4131 кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту-кредитна лінія. Відповідно до умов договору № 0823-4131 [PERSON] надано кредит у розмірі 1 700,00 грн. Згідно з п. 2 п.п.2.1., п.п. 2.8. тип процентної ставки фіксована, строк на який надається кредит 300 календарних днів (до 11.08.2022). Згідно п.2 п.п. 2.4. договору про відкриття кредитної лінії встановлено, що заявлений строк користування кредитом складає 14 календарних днів з дня надання кредиту. Заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладення цього договору строк користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою. Відповідно п. 2 п.п 2.6. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах: стандартна процентна ставка 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключення права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка 2% (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3.4-3.9). 16 жовтня 2021 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на виконання умов кредитного договору № 0823-4131 від 16.10.2021 року було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 1 700 грн. 00 коп. на картковий рахунок відповідача [PERSON] за № [NUMBER] , що відповідає сумі кредиту, зазначеній в пункті 2.1 Договору та підтверджується випискою по рахунку, наданою АТ КБ «ПриватБанк». Вказаний кредитний договір був укладений сторонами відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» у формі електронного правочину шляхом його підписання відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А422. Разом з тим, за допомогою одноразового ідентифікатора А422 були підписані Правила відкриття кредитної лінії, які затверджені Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та Паспорт споживчого кредиту. З зазначено вбачається, що відповідач був обізнаний з правилами надання кредиту, сумою кредиту, відсотками за користування кредиту, строком кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 0823-4131 від 16.10.2021 року станом на 26.12.2024 року, який складений ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відсотки нараховані відповідно до Договору про відкриття кредитної лінії, а саме за 14 днів користування кредитом нараховані відсотки в розмірі 2%, в подальшому розрахунок нарахованих відсотків здійснюється за відсотковою ставкою - 3% до 23.02.2022 року, з 23.02.2022 року по 24.04.2022 року відсотки не нараховувалися, а з 25.04.2022 року по 25.07.2022 року відсотки за користування кредиту розраховані за відсотковою ставкою 3% в день по 11.08.2022 року, тобто по день закінчення строку користування кредитом. По закінченню даного строку відсотки не нараховані Кредитодавцем. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Таким чином між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 26 грудня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2 відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором № 0823-4131, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР». 30.12.2024 року на фінансовий номер телефону відповідача [PERSON] , а саме [NUMBER] , було направлено СМС-повідомлення наступного змісту: «Укладено договір факторингу № УКФ-261224 від 26.12.2024 р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 0823-4131 від 16.10.2021. Ваш новий кредитор ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР»: 43170298;01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд. 13 оф. 601; 0-800-20-33-20; Info@newcollector.com.ua- http://newcollector.com.ua/» Згідно з п. 1 п. 1.1 Договору факторингу № УКФ-261224-2 Боржники-позичальники Первісного кредитора, яким Первісний кредитор надав кредити (грошові кошти) та які мають зобов`язання по відношенню до Первісного кредитора, а також будь-які суб`єкти кредитних правовідносин, правонаступники, поручителі, майнові поручителі, інші особи, що відповідно до договору чи закону мають обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання по Кредитному договору замість Боржника, дані про яких передані Новому кредитору відповідно до умов цього Договору та/або про яких стало відомо Новому кредитору після відступлення права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024 року ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 0823-4131 від 16.10.2021 року, в сумі 12 138,00 грн., з яких: 1 700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10 438,00 грн. - сума боргу по відсоткам (в реєстрі під №34257 значиться боржник [PERSON] номер кредитного договору 0823-4131. Вищезазначені докази, надані позивачем в підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до нього, суд визнає достатніми та обґрунтованими, та приходить до висновку, що позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії № 0823-4131 від 16.10.2021 року. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З моменту направлення позивачем, а саме 30.12.2024 року повідомлення на номер телефону Відповідача [PERSON] про укладення договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024 року ним не було здійснено оплати вище вказаного кредиту ні на рахунки ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», ні на рахунки попереднього кредитора. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Як встановлено судом позивачем доведено заборгованість по тілу кредиту в сумі 1700,00 гривень, заборгованість по процентах в сумі 10438,00 гривень, що разом становить 12 138,00 гривень. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним Договору про відкриття кредитної лінії № 0823-4131 від 16.10.2021 року, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, які нараховані за користуванням кредитними коштами, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов про стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 1700,00 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 10438,00 гривень, а всього 12138,00 гривень необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved