Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

01 травня 2025 року представник ТОВ «Іннова Фінанс» Чмир М.П. через систему «Електронний суд» звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4964440824 від 09 серпня 2024 року у розмірі 58171 грн.50 коп, з яких: 13900,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 37321,50 гривень заборгованість за відсотками, 6950, 00 грн. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати відсотків у строк. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та фізичною особою [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4964440824. Даний договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 13900,00 гривень шляхом перерахування на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 2.6 цього договору. Умовами вказаного договору позики передбачено: тип позики кредит; мета отримання споживчі (особисті) потреби; строк позики (строк дії договору) 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 2.5 цього Договору; знижена процентна ставка 1,12 % в день застосовується за умови, що позичальник 08.09.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу визначеного в Графі платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, дата надання позики 09.08.2024. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 13900,00 грн. шляхом здійснення грошового переказу використовуючи реквізити платіжної картки вказаної відповідачем. Відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, має заборгованість перед позивачем у розмірі 58171,50 грн, з яких: 13900,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 37321,50 грн. заборгованість за процентами, 6950,00 грн. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Кожевник О.А. для розгляду вищевказаної цивільної справи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2025 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу позивачем направлено рекомендованим листом копія позовної заяви, судом копія ухвали суду надсилалась рекомендованим листом за останньою відомою адресою реєстрації зі зворотнім повідомленням, проте поштовий конверт був повернутий до суду з відміткою «повернення за закінченням терміну зберігання». Крім того, на електронну адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві та кредитному договору надіслано ухвалу суду яка відповідачем отримана 07 травня 2025 року о 14 год. 32 хв. Таким чином, судом вжиті всі можливі заходи з метою повідомити відповідача про розгляд справи судом. 23 травня 2025 року на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Барського Д.О. надійшов відзив на вказану позовну заяву в якому останній просить суд в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі - 58171.50 грн. відмовити через безпідставність позовних вимог. Свою позицію представник відповідача обґрунтовує тим, що дійсно 09 серпня 2024 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4964440824 (далі - Договір позики). В позовній\~заяві зазначено,\~що підставою\~заявлених вимог\~є наявність\~заборгованості Відповідача\~перед Позивачем\~станом на\~11.04.2025\~за Договором\~позики яка\~складає 58\~171\~грн.\~50\~коп.,\~з яких:13\~900\~грн.\~00\~коп.\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту;37\~321\~грн.\~50\~коп.\~-\~заборгованість за\~процентами (13900*\~1,5%*245);6 950 грн. 00 кой. - неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. 3\~аналізу змісту\~Договору позики\~вбачається,\~що пунктом\~2.5\~Частини 2\~«ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ»\~визначено строк\~кредиту (строк\~дії Договору)\~-\~360\~днів,\~тобто до\~09.08.2025.Отже, Відповідач повинна сплатити всю суму позики до дати закінчення строку дії Договору позики - 09.08.2025. Зазначене у свою чергу свідчить про безпідставність вимог Позивача. Представник відповідача звертає увагу суду, що з даних Розрахунку суми простроченої заборгованості Відповідача за відсотками за користування кредитом вбачається, що за період з 09.08.2024 по 11.04.2025 Позивачем нараховано відсотків за користування кредитом в розмірі 37321, 50 грн (стовпчик 4 «Процентні ставки за кредитом» за період з 09.08.2024 по 11.04.2025). Разом з цим Відповідачем на погашення нарахованих відсотків сплачено (рядок 5 стовпчика 4 «Загальна сума сплачених коштів Позичальником» за період з 09.08.2024 по 11.04.2025) 13761.00 грн. Згідно з нормами діючого законодавства, сума заборгованості, що складає відсотки за кредитом не може перевищувати розміру тіла кредиту. Так,\~Договір позики\~укладено 09.08.2024,\~при цьому\~процентна ставка\~за кожний\~прострочений день\~виплати позики\~складає 1,5%,\~що суперечить\~нормам ч.\~5\~ст.\~8\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування"\~якими передбачено,\~що максимальний\~розмір денної\~процентноїставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Договір про надання грошових коштів у позику між Позивачем та Відповідачем укладено 09.08.2024. тобто після набрання чинності Законом України № 3498, а отже, умова договору про нарахування відсотків за користування кредитними коштами з використанням процентної ставки в розмірі 1,5% в день є нікчемною, оскільки ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" передбачає максимальну денну процентну ставку в розмірі 1%, яку і слід застосувати для нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами. Крім того,\~Позивачем вказавши\~заборгованість з\~виплати неустойки\~за кожен\~день прострочення\~повернення позики\~та/або\~прострочення сплати\~процентів у\~строки сумою\~6\~950\~грн 00\~коп.,\~проігноровано той\~факт,\~що на\~даний час\~на території\~України введено\~воєнний стан.\~У свою\~чергу,\~законодавством України\~передбачено,\~що протягом\~дії воєнного\~стану та\~протягом 30\~днів після\~його припинення\~чи скасування\~якщо позичальник\~не вніс\~щомісячні обов`язкові\~платежі вчасно,\~він звільняється\~від обов`язку\~сплати неустойки\~(штрафу,\~пені)\~та інших\~платежів.Також, платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір надання грошових коштів у позику № 4964440824 (далі - Договір) який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 2.2 та 2.3 Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 13900,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно з цим Договором. Основними умовами Договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4. Тип кредиту - кредит; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дата надання кредиту: 09.08.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Відповідно до п. 10.6.1. та 10.6.2 Договору з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці, як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати після укладення Договору та періодичність платежів зі сплати процентів. Позичальник підтверджує, що вказав в Заявці повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник зобов`язується оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше ніж протягом 3 (трьох) календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. Відповідно до п. 10.6.10.7. договору Позики Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет. Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки підписати. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Зазначені умови договору Позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. Відповідно до п. 2.5, 2.5.1., 2.6.3, Договору Позики: Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 дні, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності Позичальника, може направити Позичальнику пропозицію щодо продовження строку кредиту. Якщо Позичальник погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту, Позичальнику в Особистому кабінеті, стає доступним до укладання правочин щодо зміни строку кредиту, за Договором. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій Позичальнику є правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності Позичальника. Тип процентної ставки фіксований становить 2,2%. Відповідно до п. 2.3 Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 13900,00 грн., шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 2.6.1 цього договору. Згідно з п. 2.5 Договору, строк позики (строк дії договору) становить 360 днів. Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем [PERSON] 09.08.2024 підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачу, Додаток № 1 до Договору № 4964440824 від 09.08.2024, яким є Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики. Таким чином, між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір, в тому числі і договір позики, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється повністю або частково на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі. Зазначене у повній мірі стосується зобов`язань, пов`язаних з позикою, які не виконані належним чином. Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 1047, 1055 ЦК України встановлено, що договір позики, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Електронний правочин в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Порядок вчинення електронних правочинів на момент виникнення спірних відносин, а саме щодо укладення 09.08.2024 Договору між ТОВ «ФК «Іннова Фінанс» та [PERSON] , регламентується Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронні довірчі послуги». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладення 09 серпня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] договору надання грошових коштів у позику № 4964440824 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Даний факт в ході розгляду справи по суті відповідачем не оспорювався. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Сторонами також погоджено Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 4964440824 від 09.08.2024, підписаний одноразовим ідентифікатором, який містить реквізити сторін та електронний платіжний засіб відповідача [NUMBER] , які співпадають із банківськими реквізитами клієнта [PERSON] , зазначеними в анкеті клієнта та в Договорі № 4964440824 від 09.08.2024. Таким чином, позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі та на умовах, визначених Договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Разом з тим, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та сплати процентів за їх користування не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку наведеного представником позивача станом на 11.04.2025 складає 58171,50 гривень, з яких: 13900 гривень заборгованість за тілом кредиту; 37321,50 гривень заборгованість за процентами, 6950,00 грн. неустойки. Доказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу отриманих коштів за Договором у розмірі 13900,00 грн., матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості за тілом кредиту 13900,00 грн. є обґрунтованою. Вирішуючи питання про стягнення процентів, суд зазначає наступне. Судом досліджено умови Договору й встановлено, що дата надання позики 09.08.2024, строк кредитування 360 днів (п. 2.5 Договору). В пункті 5.4 Договору сторонами узгоджено, що позичальник зобов`язаний у встановлений цим договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. За приписами п. 6.1 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розмір та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 6,3 Договору. Відповідно до п. 6.4 у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет Позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника зазначену в договорі. Оскільки до теперішнього часу відповідач не повернув позивачу суму позики, відповідно до Договору, то позивачем здійснено нарахування процентів за її користування у розмірі 1/5 % станом на 11.04.2025. При цьому, суд вважає слушною позицію представника відповідача викладену в відзиві на позовну заяву стосовно неправомірного нарахування процентів за користування кредитними коштами з огляду на таке. Так, згідно з п. 17 Розділ IV "Прикінцевих та перехідних положень", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг",тобто з 24.12.2023 року, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~від 22.11.2023\~року №\~3498-ІХ внесено зміни до Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та статтю 8\~цього Закону доповнено частиною п`ятою, за якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Нарахування відсотків за споживчим кредитом № 4964440824 здійснювалися в період з 09.08.2024 по 11.04.2025 року у розмірі 1,5% в день. Проте із врахуванням вищезазначених змін з 09.08.2024 року до 19.08.2024 рік,\~максимальний розмір\~Денної процентної\~ставки не\~може становити\~більше 1,5\~%,\~а з\~20.08.2024\~року - не більше 1%. Отже нараховані позивачем відсотки за користування кредитом у розмірі 1,5% в день в період з 09.08.2024 року до 19.08.2024 рік мають становити 2293 грн. 50 коп. (1,5%), а в період з 20.08.2024 по 11.04.2025 року (234 дні) - 32526 грн. (13900 * 1% = 139 * 234). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. За встановлених обставин, оскільки доказів повернення кредиту чи спростування вказаних позивачем обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, то обґрунтованою є вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № 4964440824 від 09.08.2024 в сумі 48721грн. 50 коп., з яких: 13900,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 34821 грн заборгованість за процентами, В той же час, враховуючи доводи викладенні представником відповідача у відзиві на позовну заяву, суд вважає, що вимога щодо стягнення з відповідача неустойки за кожен день прострочення повернення позики, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. 17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення 6950 грн. неустойки за кожен день прострочення повернення позики задоволенню не підлягає. З огляду на зазначене, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За звернення\~до суду\~з позовною\~заявою в\~електронному вигляді\~з використанням\~підсистеми ЄСІТС\~«Електронний суд»\~відповідно до\~вимог ЗУ\~«Про судовий\~збір»,\~позивачем були\~понесені витрати\~з оплати\~судового збору\~в сумі\~2422,40\~гривень,\~що підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 13\~від 10\~квітня 2025 року. Таким чином, відповідно до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2028 грн. 86 коп. (48721 грн. 50 коп. * 100% : 58171 грн.50 коп. * 2422 грн. 40 коп.)

Outcome: partial