Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст вимог та заперечень [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення належності документу, в якій зазначила, що вона звернулась до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР з метою оформлення та проведення реєстраційних дій права власності на житло та після обробки заяви їй було відмовлено на підставі того, що у правовстановлюючому документі на житло замість вірного зазначення по батькові « [PERSON] » було зазначено помилково « [PERSON] ». Зазначені обставини перешкоджають в повній мірі реалізовувати цивільні права та впливають на обсяг цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим виникла необхідність в судовому порядку встановити юридичний факт належності документу. Просить в заяві встановити факт належності заявниці свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.12.1999р., виданого ВАТ «Запорізький сталепрокатний завод». Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27.08.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, справу призначено до розгляду. Представник заявника адвокат Мар`єнко Вікторія Юріївна подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність заявника та представника заявника, просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особа Запорізької міської ради до суду надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи, при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.2\~ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Статтею 55 Конституції України\~визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлені судом фактичні обставини Відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВУМВС України в Запорізькій області 25.12.2007р., паспортизовано громадянку України [PERSON] , [INFO] . Довідкою ДПІ у Шевченківському районі від 25.03.2008р. повідомлено, що [PERSON] , [INFO] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] . Також судом досліджено документи та встановлено, що відповідно до Ордеру на житлове приміщення №257 від 29.03.1999р., [PERSON] ївні видано на сім`ю з 3 чоловік право на заняття житлового приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 22.12.1999р., посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] євні, [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Здійснено посвідчений напис Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, про що здійснено запис до реєстрової книги за №262/37549. Судом з`ясовано та констатовано, що встановлення факту приналежності документа не пов`язане з вирішенням спору про право, а породжує для заявника юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією цивільних прав. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України, доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами\~першою-другою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постановах від 07.07.2021 року у справі №420/370/19, від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягара доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 року у справі «Дж.К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри». Таким чином, суд вважає, що при оформленні та видачі юридично значущих документів була допущена помилка у написанні (перекладі) по батькові: [PERSON] замість вірного [PERSON] . За таких обставин у суду не виникає жодних сумнівів щодо факту належності правовстановлюючого документу, оскільки подані письмові докази підтверджують такі обставини як місце та дата народження особи, номер реєстраційної облікової картки платника податків, місце реєстрації, що на переконання суду є достатнім для встановлення пов`язаних між собою юридичних фактів. Таким чином, оцінивши всі наявні по справі докази в їх сукупності, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту належності документа, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення юридичного факту належності документа.

Outcome: approved