Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Представник АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 46419,58 грн. Позов обґрунтував тим, що між АТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] 03.10.2016 року укладено договір № 200716342401 та видано кредит на суму 24 100,00 грн.; 24.11.2020 року укладено кредитний договір № 1001742872101 видано кредит у сумі 10000,00 грн.. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.02.2025 року склала: по кредитному договору від 03.10.2016 № 200716342401 \~36346,02 грн., з яких: 23437,69 грн.\~заборгованість за кредитом; 12908,33 грн.\~заборгованість процентами; 0,00 грн.\~заборгованість за комісією. По кредитному договору від 24.11.2020 р. № 1001742872101 \~10073,56 грн., з яких 7066,49 грн.\~заборгованість за кредитом; 2,18 грн.\~заборгованість процентами; 3004,89 грн.\~заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по кредитам станом на 04.02.2025 року склала 46419,58 грн. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак, у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Просили стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 46419,58 грн. та судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 05.05.2025 року матеріали справи передані за підсудністю до Слобідського районного суду м. Харкова. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 03.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідачем були підписані заяви № 200716342401 від 03.10.2016 року та № 1001742872101 від 24.11.2020 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», в яких не зазначена процентна ставка. Крім того, у цих заявах, підписаних сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договорами, посилався на Публічну пропозицію АТ "ПУМБ", які розміщені на сайті: https://pumb.ua. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці публічні пропозиції розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів). В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція, що розміщена на офіційному сайті позивача (www.pumb.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «ПУМБ» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічні пропозиції у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Окрім цього, вказані Публічні пропозиції не містять підпису відповідача, що також підтверджує факт того, що відповідач не був ознайомлений з цими Публічними пропозиціями. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Публічні пропозиції в АТ "ПУМБ", відсутність у заявах домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Публічні пропозиції в АТ "ПУМБ", не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладених із відповідачем кредитних договорів, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин саме на дату підписання заяви 03.10.2016 року та 24.11.2020 року. У своєму позові АТ "ПУМБ" посилається на карантин, який завершено 01.07.2023 року та воєнний стан в Україні як підставу для дотримання строків позовної давності. Вважають, що посилання позивача є необґрунтованими, введення карантину та воєнного стан не є підставами для продовження встановленого законом строку позовної давності. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що 03.10.2016 року [PERSON] подав заяву № 200716342401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно даного договору [PERSON] відкрито картковий рахунок з лімітом 2000 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Згідно довідки на ас.. 27 в подальшому кредитний ліміт збільшувався 17.01.2018 р. до 16000,00 грн., 21.06.2018 р. до 18100,00 грн., 12.02.2019 р. до 21100,00 грн., 11.12.2019 р. до 24100,00 грн. Відповідач підтвердив, що підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування і погоджується з тим, що обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує згоду на укладення Договору страхування. 24.11.2020 року [PERSON] подав заяву № 1001742872101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно даного договору [PERSON] надано Споживчий кредит в сумі 10000,00 на загальні споживчі цілі, строк 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99 %, розмір процентної ставки\~0,01 % річних. Разова комісії 0,00 %. Схема повернення кредиту - ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом банківського переказу. Даний договір підписано [PERSON] . Відповідач підтвердив, що підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування і погоджується з тим, що обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує згоду на укладення Договору страхування. До матеріалів справи також додано паспорти споживчого кредиту, які підписані [PERSON] та Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування. Відповідно до платіжної інструкції № ТR.45726245.61490.8810 від 24.11.2020 року, АТ «ПУМБ» перерахував на рахунок [PERSON] 10000,00 грн. Призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № 1001742872101 від 24.11.2020 року. 04.02.2025 року на адресу [PERSON] було направлено письмову вимогу (повідомлення) з вимогою негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 46419,58 грн. В розрахунках заборгованості вказано, що заборгованість по кредитному договору від 03.10.2016 № 200716342401 \~36346,02 грн., з яких: 23437,69 грн.\~заборгованість за кредитом; 12908,33 грн.\~заборгованість процентами; 0,00 грн.\~заборгованість за комісією. По кредитному договору від 24.11.2020 р. № 1001742872101 \~10073,56 грн., з яких 7066,49 грн.\~заборгованість за кредитом; 2,18 грн.\~заборгованість процентами; 3004,89 грн.\~заборгованість за комісією. Відповідно до ч.1\~ст. 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1\~ст. 634 Цивільного кодексу України\~є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.625ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ст.641 Цивільного кодексу України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.\~\~Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно норм викладених в\~ст. 644 Цивільного кодексу України\~якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами\~ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~ст. 1056-1 Цивільного кодексу\~Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Частиною 1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга\~статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Згідно зі ст.266ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Частини третя та четверта\~статті 267ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які відбулися у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Згідно пункту 12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року. Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи\~постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641,постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався. Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено\~принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Статтею 264 ЦК України\~визначені випадки переривання строку позовної давності. Зокрема, в частина перша вказаної статті передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною третьої цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, суд вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. Так, судом установлено, що [PERSON] підписавши 03.10.2016 р., 24.11.2020 р. Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, уклав кредитні договори з АТ «Перший Український міжнародний банк», за умовами якого отримав кредитні кошти шляхом банківського переказу. 04.02.2025 року [PERSON] було направлено письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Встановлені факти свідчать про те, що [PERSON] користувався наданими позивачем коштами, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за кредитними договорами перед позивачем. Оскільки кредитні договори укладено між АТ\~Перший Український міжнародний банк\~та [PERSON] 03.10.2016 р. та 24.11.2020 р., а платежі відповідач здійснював до 24.06.2021 року та 30.06.2021 року відповідно, та враховуючи продовження строку позовної давності, визначеного\~ст. 257 ЦК України, то суд приходить до висновку, що строки позовної давності в даній справі повністю дотримано. Посилання представника позивача на правову позицію у справі 990/115/22 не може бути враховано у даних правовідносинах, оскільки у зазначеній викладено висновок щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження рішення Вищої ради правосуддя. Правова позиція у справі № 444/9519/24 від 28.03.2018 року щодо строків позовної давності за кредитними договорами викладена до введення карантину та воєнного стану. Щодо стягнення заборгованості суми кредиту, суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, в цій частині, оскільки отримання відповідачем зазначених коштів підтверджено матеріалами справи, зокрема, відповідними платіжними інструкціями. Суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість по тілу кредиту, яка виникла станом на 04.02.2025 року, а саме: по кредитному договору від 03.10.2016 № 200716342401\~заборгованість за кредитом в сумі 23437,69 грн.; по кредитному договору від 24.11.2020 р. № 1001742872101 заборгованість за кредитом в сумі 7066,49 грн., що разом становить 30504,18 грн. Щодо стягнення суми заборгованості за відсотками, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, по кредитному договору від 24.11.2020 р. № 1001742872101\~заборгованість за відсотками слід стягнути в сумі 2,18 грн.; по кредитному договору від 03.10.2016 р. № 200716342401 заборгованість за відсотками слід стягнути за в сумі 12908,33 грн., що разом становить 12910,51 грн. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки вони спростовані доказами, наданими позивачем. У відзиві представник відповідача посилається на загальні норми законодавства, які регулюють стягнення неустойки та пені, однак у позові, позивач не ставить питання про стягнення неустойки або пені за невиконання умов договору. Крім того, відповідачем, окрім Заяв від 03.10.2016 № 200716342401 та від 24.11.2020 р. № 1001742872101 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, було підписано й паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили всі умови користування кредитними коштами. Також слід зауважити, що сторона відповідача свого контррозрахунку не надала, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не подала. Стосовно стягнення комісії слід зазначити наступне. У справі, яка розглядається, суд установив, що умовами кредитного договору укладеного між АТ «ПУМБ» та [PERSON] передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості (п.4 заяви № 1001742872101 від 24.11.2020 р.). 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Закон «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої\~статті 11 Закону «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачено в пункті 4 «розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості,%» кожної з наданих суду Заяв (а.с.6, 9, 12). Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), у договорі не зазначено. Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». На це вказав Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21. Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що в договорі не зазначено і позивачем не надано доказів про надання позичальнику додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, то заборгованість за комісією стягненню не підлягає. До задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сумі кредиту в розмірі 30504,18 грн., заборгованості за відсотками в сумі 12910,51 грн., що разом становить 43414 грн. 69 коп., в іншій частині позовних вимог слід відмовити. За змістом\~статті 141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява АТ «Перший Український міжнародний банк» подана через систему "Електронний суд", тому при зверненні з позовом до суду згідно платіжної інструкції № 5 від 11.03.2025 року позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в сумі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 93,52 % від сплаченої суми судового збору, тобто 2265,42 гривень (2422, 40 грн. *93,52%). На підставі викладеного та

Outcome: partial