Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Представник позивача, адвокат Юхименко Ю.Ю. звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Сучасні Муніципальні Технології Відрадний» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 23 584,12 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 01 липня 2023 рроку між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі уповноваженої особи [PERSON] та позивачем укладено договір №01/07-23 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Починаючи з 01.07.2023 позивач надавав співвласникам та квартиронаймачам вказаного будинку послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідачу, як власнику квартири, надаються житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, зокрема утримання будинку та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем тощо. Проте, відповідачем не сплачена вартість спожитих ним послуг, що надані позивачем, в результаті чого з липня 2023 року по лютий 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 23 584,12 грн. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначену цивільну справу передано в провадження судді Майстренка О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Копію ухвали судом було направлено відповідачу, проте конверт повернувся до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив до суду відповідачем не поданий. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Так як розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Суд вважає за можливе розглянути справу за матеріалами, які містяться у справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серії №236, виданого 04.02.2020 належить [PERSON] . Відповідно до п.1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. 01.07.2023 між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі уповноваженої особи [PERSON] та ТОВ «Сучасні Муніципальні Технології Відрадний» укладено Договір №01/07-23 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Починаючи з 01.07.2023 позивач надавав співвласникам та квартиронаймачам вказаного будинку послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідачу, як власнику квартири, надаються житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, зокрема утримання будинку та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем тощо. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, відповідачу надавались послуги з управління будинком, проте відповідачем не сплачена вартість спожитих ним житлово-комунальних послуг, наданих позивачем за період з липня 2023 року по лютий 2025 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 23 584,12 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання йому позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком, зокрема утримання будинку та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем тощо, а також розрахунку наявної заборгованості за несвоєчасну оплату послуг, або ж доказів на погашення заборгованості у вищевказаному розмірі, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір №30-01/25 про надання правничої допомоги від 30.01.2025, додаток №1 до договору №30-01/25 про надання правничої допомоги від 30.01.2025 та рахунок-фактура №2 від 06.03.2025, згідно якого гонорар адвоката становить 3500 грн. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд враховує, що справа не становить значної складності, об`єм наданої правничої допомоги, та те, що сума заборгованості, яку рішенням суду стягнуто з відповідача становить 23584 грн. 12 коп. За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved