Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

16.05.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 00-9603257 від 30.01.2024р. у розмірі 48 961 грн. 80 коп., з яких: 7 150 грн. заборгованість за тілом та 41 811 грн. 80 коп.- заборгованість за відсотками. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.01.2024р. між ТОВ "Макс кредит" та відповідачкою було укладено договір кредитної лінії у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з визначенням суми кредиту як 6 500 грн., з них комісія - 500 грн. На виконання умов договору ТОВ "Макс кредит" 16.01.202430.01.2024р. здійснило переказ коштів через компанію ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 17.12.2024р. між ТОВ "Макс кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 17122024-МК/онлайн про відступлення права вимоги до відповідача. 02.04.2025р. між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу № 020425-У про відступлення права вимоги до відповідача. Відповідачка належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, а тому виникла заборгованість у розмірі 48 961 грн. 80 коп., з яких: 7 150 грн. - заборгованість по кредиту та 41 811 грн. 80 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на викладене позивач просив позо задовольнити. Представниця позивача Хлопкова М. С. в судові засідання 30.06.2025р., 23.07.2025р. та 26.09.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у позовній заяві, у випадку неявки представника позивача в судове засідання, просила розглядати позовну заяву за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, дала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судові засідання 30.06.2025р., 23.07.2025р. та 26.09.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком рекомендованим листом та кур`єром (судовий розпорядник Врадіївського районного суду Багрін Н.А.) судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 26.09.2025р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 30.01.2024р. між ТОВ "Макс Кредит" та [PERSON] було укладено, в електронній формі договір кредитної лінії № 00-9603257, підписаний позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 75972, відправленого йому 30.01.2024р. о 20:01:50 год. та введеного вказаної дати о 20:02:16 год. (далі по тексту - договір). За умовами п.п. 1.1 - 1.4 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 6 500 грн., тип кредиту - кредитна лінія, мета кредиту - споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю 24.01.2025р. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату погашення процентів, а саме 24.02.2024р. та здійснювати наступні чергові періодичні платежі по їх сплаті на кожний 25 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Відповідно до п. 1.4 договору сторони погодили: тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3 цього договору. Згідно п. 1.5 договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту, що складає 650 грн. Також у договорі сторони визначили, що денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії дорівнює 2,5% та розраховується в процентах (п. 1.6 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою - 931,66%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою - 64 948 грн. (п.п. 1.7-1.8.1 договору). У п. 2.2 договору сторони погодили, що договір укладається ними у вигляді електронного договору у розумінні Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 2.8 договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 30.01.2024р. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6 500 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно п.п. 3.1- 3.3 договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії. Розрахунок здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, входячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт, та до періоду нарахування включається день надання кредиту та не включається день повернення кредиту. Проценти нараховуються на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування ним. Строк дії договору становить 360 календарних днів (п. 7.2 договору). У п. 7.20 договору викладений графік платежів, у якому зазначено дату надання кредиту як 30.01.2024р., кінцеву дату платежу як 24.01.2025р., кількість днів у розрахунковому періоді 360, суму кредиту як 6 500 грн. та суму комісії як 650 грн. В додатки до позову позивачем надано Правила надання коштів у позику у т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ "Макс кредит" затверджені наказом директора № 05-01/24 від 05.01.2024р. та Паспорт споживчого кредиту "Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит", який підписаний позичальником 30.01.2024р. електронним підписом одноразовим ідентифікатором 70746. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ "Макс кредит" нею підтверджено, що клієнт [PERSON] з якою укладено договір 00-9603257 від 30.01.2024р. ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор 75972, час відправки 30.01.2024р. о 20:01:50 год., номер телефону [NUMBER] . За інформацією позивача кошти через платіжний сервіс "Platon" були перераховані [PERSON] (порядковий номер 167) у сумі 6 500 грн. на картку [NUMBER] , банк - емітент "ПриватБанк", що узгоджується з довідкою ТОВ "Платежі онлайн" № 1401/12 від 23.12.2024р. та реєстром транзакцій у якому під порядковим номером 167 значиться транзакція щодо перерахунку коштів у сумі 6 500 грн. на картку [NUMBER] . Факт перерахування відповідачу коштів за договором № 00-9603257 підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 30.05.2025р. № 20.1.0.0.0/7-250529/60239-БТ та випискою по рахунку, відповідно до яких відповідачці у банку емітовано картку № [NUMBER] на яку 30.01.2024р. було зараховано переказ через payway1*tr4аv у сумі 6 500 грн. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за період з 30.01.2024р. до 17.12.2024р. виготовленого ТОВ "Макс кредит" заборгованість відповідачки за договором 00-9603257, станом на 17.12.2024р. становила 48 961 грн. 80 коп., з них 6 500 грн. - тіло кредиту, 650 грн. - одноразова комісія та 41 811 грн. 80 коп. - відсотки. Будь-які платежі на погашення боргу відповідачка не вчиняла. 17.12.2024р. між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "Макс Кредит" було укладено договір факторингу № 17122024-МК/онлайн, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання Акту прийому-передачі Реєстру боржників. 17.12.2024р. між сторонами договору факторингу № 17122024 підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників та згідно платіжних інструкцій № 342 від 27.12.2024р., № 335 від 26.12.2024р., № 358 від 06.01.2025р.проведено фінансування за договором факторингу № 17122024. У реєстрі боржників до договору факторингу № 17122024 від 17.12.2024р. під порядковим номером 4034 значиться боржник [PERSON] , договір № 00-9603257, борг по тілу кредиту - 7 150 грн., борг по відсоткам - 41811 грн. 80 коп., кількість днів прострочення 297. 02.04.2025р. між ТОВ "Юніт Капітал" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) було укладено договір факторингу 020425-У, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників та підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває права вимоги. 02.04.2025р. ТОВ "Юніт Капітал" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 020425-У, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 1223, після чого з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу 020425-У, до клієнта переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до них. Згідно платіжної інструкції № 415 від 14.04.2025р. проведено фінансування між сторонами договору факторингу 020425-У. У реєстрі боржників (додаток № 1 до факторингу 020425-У між ТОВ "Юніт Капітал" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс") від 02.04.2025р. під порядковим номером 1172 зазначено боржника [PERSON] , договір № 00-9603257, борг по тілу кредиту - 7 150 грн., борг по відсоткам - 41811 грн. 80 коп. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9603257 від 30.01.2024р. виготовленої ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість відповідачки складає: прострочене тіло - 7 150 грн. 00 коп. та прострочені відсотки 41 811 грн. 80 коп. Доказів які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості за договором та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ними відповідачкою суду не надано. 07.04.2025р. між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором. Конкретне доручення клієнта визначається в окремій Додатковій угоді. 07.04.2025р. між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та ТОВ "Юніт Капітал2 укладено додаткову угоду № 12 до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 відповідно до умов якої клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорам, зокрема щодо боржника [PERSON] , договір 00-9603257 від 30.01.2024р. 07.04.2025р. між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та ТОВ "Юніт Капітал" підписано Акт прийому-передачі наданих послуг: складання позовної заяви до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9603257 від 30.01.2024р. у часі 2 години вартістю 5 000 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення боргу з вказаної боржниці за цим же кредитним договором у часі 2 години вартістю 1 000 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів у часі 1 година вартістю 500 грн. та підготовка і подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок боржника у часі 1 година вартістю 500 грн. Всього - 7 000 грн. Встановивши вказані обставини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір; Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та ТОВ "Макс кредит", кредитного договору, в т.ч. в електронній формі, та перерахування їй кредитних коштів згідно його умов, невиконання позичальником обов`язку щодо повернення у погоджені сторонами строки отриманої суми кредиту та процентів, сплата яких передбачена кредитним договором, а також обставини набуття позивачем прав кредитора у спірних правовідносинах, а саме права вимоги до відповідача. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України) Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19. За приписами ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України. За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закон № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Позивач також просив стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп., на підтвердження чого надав договір про надання правничої допомоги між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" і ТОВ "Юніт Капітал", додаткову угоду до вказаного договору та Акт прийому-передачі наданих послуг на загальну вартість 7 000 грн. З огляду на відсутність заперечень відповідачки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу позивача із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з урахуванням обсягу фактично виконаної адвокатом роботи із представництва позивача в суді (складання адвокатського запиту, позовної заяви, заяви про витребування доказів, заяви на виконання ухвали суду), принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи принцип диспозитивності щодо заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у заявленій позивачем сумі 7 000 грн. 00 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved