Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

08 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що відповідно до паспорта громадянина України її прізвище « [PERSON] », а в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 683582, виданому Турійською районною державної адміністрацією 25 лютого 2009 року, помилково зазначене її прізвище « [PERSON] ». Вказуючи, що така розбіжність унеможливлює здійснення нею права власності в повному об`ємі та розпорядження належним їй майном, просила встановити факт, що зазначений державний акт належить їй [PERSON] .. Заявниця у судове засідання не з`явилася, 29 вересня 2025 подала до суду заяву, в якій вказала, що подану до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а. с. 39). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, 23 вересня 2025 року подав до суду заяву, в якій вказав, що покладається на розсуд суду при вирішення заяви [PERSON] та та просить розглядати справу без його участі (а. с. 36). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всебічно, повно і об`єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що власником трьох земельних ділянок, загальною площею 2,7144 га, з кадастровими номерами 0725586500:03:002:0139, 0725586500:03:002:0198, 0725586500:03:002:0257 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Соловичівської сільської ради Турійського (тепер Ковельського) району Волинської області, є [PERSON] , яка проживає в селі Обенижі Турійського (тепер Ковельського) району Волинської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 653582 (а. с. 10). У витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки прізвище власника зазначене аналогічно « [PERSON] » (а. с. 11-28). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником земельних ділянок є [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 01 грудня 1997 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області (а. с. 29). Зазначений паспорт громадянина України належить заявниці у цій справі [PERSON] , місце проживання якої зареєстроване в селі Обенижі Турійського (тепер Ковельського) району Волинської області (а. с. 5-6). Дата, місце народження та прізвище заявниці аналогічно зазначені і в свідоцтвах про її народження та укладення шлюбу (а. с. 7, 8). Аналіз змісту вищевказаних документів дає обґрунтовані й достатні підстави для висновку, що зазначені в них площа, місце розташування та цільове призначення земельних ділянок повністю співпадають, заявниця [PERSON] фактично володіє земельними ділянками, що, в свою чергу, об`єктивно підтверджує, що при оформленні вищевказаного державного акту на право власності на землю допущена помилка в написанні прізвища власника: вказано « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Звертаючись до суду, заявниця вказувала, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно їй необхідне для користування, розпорядження земельними ділянками та реалізації свого права власності в повному об`ємі, оскільки державні акти на сьогоднішній день не видаються, а іншим шляхом усунути допущену в ньому помилку неможливо. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що розбіжності у написанні прізвища заявниці у паспорті та державному акті на земельні ділянки унеможливлюють використання заявницею цих документів, надані заявницею докази на підтвердження факту, що має юридичне значення, у контексті положень статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про майно, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. Відповідно до частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved