Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, які позивач отримує щомісячно від відповідача, є меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Коштів, які отримує позивач від відповідача згідно з рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року недостатньо для забезпечення неповнолітнього сина всім необхідним. Вважає, що [PERSON] має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в більшому розмірі. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінили, просили з підстав, викладених у поданій до суду заяві, збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивач та представник позивача в судовому засіданні не заперечували щодо розгляду справи у відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред?явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, які позивач отримує щомісячно від відповідача, є меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Коштів, які отримує позивач від відповідача згідно з рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року недостатньо для забезпечення неповнолітнього сина всім необхідним. Позивач не має можливості самостійно забезпечувати неповнолітню дитину всім необхідним. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в більшому розмірі. Зазначені обставини підтвердили позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 8 листопада 2011 року, рішень Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року, виконавчого листа Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року. Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про розмір своїх доходів щомісячно, а також про безпідставність заявлених позивачем вимог про збільшення розміру аліментів. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні визначені законом підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 400 гривень щомісячно та до досягнення повноліття до 1500 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, припинивши стягнення аліментів з [PERSON] згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 6 лютого 2014 року. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок ГУК у Волин.обл/смт Маневичі/22030101 (рахунок отримувача: UA188999980313191206000003560, код отримувача 38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування суду - Маневицький\~районний суд\~Волинської області) 1211 гривень 20 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved