Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.03.2017 укладений шлюб між нею та відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини позивача з відповідачкою припинились у вересні 2024 року. З цієї дати сторони припинили спільне господарство, їх більше не пов`язує спільний побут, не мають спільного бюджету. Шлюбні відносини зберегти чи поновити неможливо, тому позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить розірвати укладений з відповідачем шлюб. Ухвалою від 06.05.2025 відкрито провадження у справі, призначені судові засідання. У судове засідання 22.09.2025 позивач та відповідач не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 02.03.2017 укладено шлюб, який зареєстрований Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 30, та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 6). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги і інших обставин життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Позивач також просить суд після розірвання шлюбу відновити їй її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] позивач мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд враховує бажання позивача про відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу та вважає можливим після розірвання шлюбу між подружжям відновити дошлюбне прізвище позивача. Щодо розподілу судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211, 20 гривень. На підставі ст.ст.:105, 110, 112, 114, 115\~СК\~України та,

Outcome: approved