Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач Товариство\~\~з обмеженою\~\~відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), в інтересах якого діє представник за довіреністю Алієва Н., звернулося\~\~ до\~Згурівського\~\~районного суду\~\~ Київської\~ області\~ з\~ позовною\~ заявою,\~\~ в\~ якій\~ просить\~ стягнути\~ з\~\~ відповідачки [PERSON] \~\~ на\~ користь\~\~ ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у загальному розмірі 78360,07 гривень, з яких: заборгованість за Кредитним договором № 13673-06/2024 у розмірі 37200,00 гривень; заборгованість за Кредитним договором № 8096210 у розмірі 33000,00 грн; заборгованість за Договором позики № 73588482 у розмірі 8160,00 гривень, а також понесені судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 13673-06/2024, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обовязки, передбачені договором. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створено в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток. 18.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8096210, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обовязки, передбачені договором. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створено в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток. 14.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] було укладено Договір позики № 73588482, відповідно до умов якого відповідачка отримала позику на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язувалась повернути позику, сплатити проценти за користування позикою та виконати інші обовязки, передбачені договором. Договір позики укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створено в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток. Право вимоги до боржника [PERSON] за кредитними зобов`язаннями перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Всупереч умовам кредитних договорів, відповідачка [PERSON] не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача Алієва Н. не з`явилася, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, у позовній заяві просила розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, позовні вимогу підтримує. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів укладення відповідачкою кредитних договорів та договору позики, не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факт перерахування відповідачці коштів за цими договорами, не обґрунтовано наявність у відповідачки заборгованості у розмірі, визначеному у розрахунку заборгованості, як і не доведено факту переходу права вимоги до відповідачки за договорами, за якими позивач просить у судовому порядку стягнути заборгованість. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. З досліджених письмових доказів по справі судом встановлено, що 13.06.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] підписали Договір про надання фінансового кредиту № 13673-06/2024. Відповідно до п. 2.18 Договору укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п.1.1 Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 1.2. тип кредиту кредит. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 13.06.2024, наданий кредит клієнт зобовязаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 10.10.2024. Пунктом 1.4 Договору визначено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується в межах строку кредитування (п. 1.4.1). Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-74хх-хххх-8775 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6) Відповідно до Паспорту споживчого кредиту до Договору, реальна річна процентна ставка складає 9671,38 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 22400,00 гривень. Договір та Додаток № 1 (Графік платежів) та Паспорт споживчого кредиту підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W166 (а.с. 8-14 копія Договору з додатками). 18.07.2024 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] підписали Договір № 8096210 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.1. Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus". При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб¬сайту/ Мобільного застосунку "CreditPlus". Згідно із п.1.3. та п.1.4. Договору, сума кредиту становить 10000,00 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п.1.5. Договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90 % річних (п. 1.9). З п.1.10. Договору вбачається, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 64000,00 гривень. Відповідно до п.2.1. Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п.9.2., договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4.Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Договір та Додаток № 1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту) підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3590 (а.с. 23-35 копія Договору з додатками). 14.08.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] підписали Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73588482. Відповідно до п. 21 Договору цей договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору позики визначені основні параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: сума позики 3000,00 гривень (п. 2.1); строк позики (строк договору) 17 днів (п. 2.2); процентна ставка (базова)/день 0,83% (фіксована) (п. 2.3); дата надання позики 14.08.2024; дата повернення позики (останній день) 30.08.2024; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%; пеня/день 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1930,94 %; орієнтовна загальна вартість позики 3423,30 грн. Пунктом 4 договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Договір та Додаток № 1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту) підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 51040, Паспорт споживчого кредиту - 34458 (а.с. 52-57 копія Договору з додатками). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Цивільний кодекс\~України у статтях 3,\~6,\~203,\~626,\~627\~визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до пункту шостого частини першої\~статті 3\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до статті 629\~ЦК\~України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом статей 526, 615\~ЦК\~України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із\~ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за договором позики позикодавець зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості. Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц) неодноразово зазначав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Зокрема, належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором/договором позики можуть бути виписки за картковими рахунками (по кредитному договору). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. З досліджених доказів вбачається, що позивачем не доведено факт перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб відповідачки, як це зазначено у кредитних договорах та договорі позики, відповідні первинні документи до позовної заяви не додані, з клопотання про їх витребування позивач до суду не звертався. Надані позивачем розрахунки заборгованості не є належним та допустимими доказом на підтвердження перерахування коштів відповідачці, існування заборгованості за договорами та її розміру. Відтак, розрахунки заборгованості не приймається судом до уваги. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними доказами факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості. Факт укладення з відповідачкою Кредитного договору № 13673-06/2024, Кредитного договору № 8096210, Договору позики № 73588482 не є достатньою підставою для стягнення зазначеної позивачем заборгованості. 27.11.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 27112024/2, у відповідності до п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до розділу 3 «Порядок розрахунків» договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників (а.с.15-18 копія договору Факторингу з додатками). Відповідно до витягу з Реєстру до Договору факторингу № 27112024/2, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є боржником за Кредитним договором № 13673-06/2024 в загальній сумі заборгованості 37200,00 гривень, з яких: 8000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 13200,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 16000,00 гривень сума заборгованості за штрафами (а.с. 18). 28.03.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28032025, у відповідності до п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до розділу 3 «Порядок розрахунків» договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників (а.с.36-46 копія договору Факторингу з додатками). Відповідно до Реєстру боржників № 1, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є боржником за Кредитним договором № 8096210 в загальній сумі заборгованості 33000,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 5000,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 40). 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до розділу 3 «Порядок розрахунків» договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників (а.с. 58-62 копія Договору факторингу з додатками). Відповідно до Реєстру боржників № 2, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є боржником за Договором позики № 73588482 в загальній сумі заборгованості 8160,00 гривень, з яких: 2745,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 466,65 гривень сума заборгованості за відсотками; 4948,42 гривень сума заборгованості за пенею (а.с. 62). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Судом встановлено,\~що доказів існування зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог позивача, не надано. Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено належними та допустимими доказами позовні вимоги, суд дійшов висновку, що в позові ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на відмову у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed