Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"\~(далі\~-\~позивач)\~звернулося до\~Чорнобаївського районного\~суду Черкаської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] \~(далі\~-\~відповідач)\~про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначалося,\~що 13\~вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2161823. Договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обмінну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомукаційної системи, із застосуванням електронного підпису, та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України "Про електронну комерцію". 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №41 від 24 січня 2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24749,22 грн, з яких: 7500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20,97 грн сума заборгованості за відсотками; 15000,00 грн - сума заборгованості за пенею; 2228,25 грн - комісія за надання позики. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги, тобто не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, а тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути заборгованість за договором позики, а також судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У судове засідання сторони не викликалися. Відповідач про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи відкласти для мирного врегулювання спору. На день винесення рішення від відповідача не надійшло до суду заяв з приводу врегулювання спору, а тому суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 13 вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2161823 (а.с. 5-19). Згідно п. 1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.п. 2.1 -2.4 договору № 2161823 від 13.09.2024 року сума позики становить 6850,00 грн строком на 30 днів, процентна ставка становить 0,01%, комісія за надання позики у грошовому виразі 2035,13 грн. Дата надання позики 13 вересня 2024 року, дата повернення позики (останній день) 12 жовтня2024 року. Договір підписано відповідачем електронним підписом з електронним ідентифікатором. Як вбачається з додатку № 1 до договору позики № 2161823 від 13.09.2024 року, сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит (а.с. 8 на звороті). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 10-12). Відповідно до Реєстру боржників №41 від 24 січня 2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24749,22 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2161823 від 13.09.2024 за період з 24 січня 2025 року по 30 червня 2025 року, заборгованість відповідача становить 24749,22 грн., з яких: 7500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20,97 грн сума заборгованості за відсотками; 15000,00 грн - сума заборгованості за пенею; 2228,25 грн - комісія за надання позики (а.с. 19). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавіто-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Згідно з ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050\~ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Разом з тим, щодо стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500,00 грн, як просить позивач, суд зазначає наступне. Як зазначено у п. 2.1 договору позики № 2161823 від 13 вересня 2024 року, сума позики становить 6850,00 грн. Позивачем не обґрунтовано у позовній заяві та матеріалами справи не підтверджений розмір заборгованості за основною сумою боргу у сумі 7500,00 грн, такий розмір суперечить умовам підписаного сторонами договору позики, а тому позов у цій частині підлягає до часткового задоволення та до стягнення з відповідача підлягає 6850,00 грн заборгованості за основною сумою боргу. Щодо стягнення з відповідача комісії в розмірі 2228,25 грн, як просить позивач, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2.4 договору позики вказано, що комісія за надання позики 29,71% (фіксована) від суми даної позики, що у грошовому виразі складає 2035,13 грн. Позивачем не обґрунтовано у позовній заяві та матеріалами справи не підтверджений розмір комісії у сумі 2228,25 грн, такий розмір суперечить умовам підписаного сторонами договору позики, а тому позов у цій частині підлягає до часткового задоволення та до стягнення з відповідача підлягає 2035,13 грн комісії за надання позики. Разом з тим, позивач за договором позики № 2161823 від 13 вересня 2024 року просить стягнути з відповідача 15000,00 грн заборгованість за пенею. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що заборгованість за штрафними санкціями (пенею) в сумі 15000,00 грн нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15000,00 грн заборгованості за пенею до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики, не повернула позивачу грошові кошти та проценти за користування грошовими коштами, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає прострочена заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 6850,00 грн, за відсотками - 20,97 грн та комісією за надання позики - 2035,13 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 8906,10 гривень, що становить 35,99% (8906,10 / 24749,22 х 100) від заявлених позовних вимог, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1089,78 гривень (3028 / 100 х 35,99). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial