Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Юшкевич Є.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом до сумської міської ради і обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 1993 року, виданого Сумським державним виробничим об`єднанням «Хімпром», квартира [ADDRESS] на праві приватної сумісної власності належала позивачу [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , була бабусею позивача та [INFO] вона померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/2 зазначеної квартири, а також рухоме майно - два дивани, дерев`яна шафа, обідній стіл, набір стільців, пральна машина, пилосос, комплект постільної білизни, особистий одяг спадкодавця, кухонний набір посуду тощо. Відразу після смерті [PERSON] її майном почала фактично користуватися та доглядати за цим майном її донька - мати позивача [PERSON] , яка забрала собі у користування та зберігала у себе особисті речі померлої [PERSON] , а саме: один диван, пилосос, комплект постільної білизни, особистий одяг спадкодавця та кухонний набір посуду. [PERSON] самостійно організувала та оплатила переміщення та збереження зазначеного майна померлої матері з кв. [ADDRESS] до своєї квартири, де на той час мешкала та зберігала і користувалася переліченим спадковим майном безперервно до самої смерті [INFO] . Таким чином, вважає, що є всі підстави вважати, що спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON] фактично прийнята її донькою - матір`ю позивача [PERSON] . Так, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (чинна на момент відкриття спадщини) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо фактично вступив у володіння або подав заяву. Отже, оскільки матір`ю позивача, як спадкоємицею першої черги, вчинені дії по фактичному заволодінню спадковим майном після її померлої матері та бабусі позивача - [PERSON] , вважає, що вона фактично прийняла спадщину (в тому числі і 1/2 кв. [ADDRESS] ). [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] скористався своїм правом на спадкування, та подав заяву про прийняття та оформлення спадщини за законом до Сумської міської державної нотаріальної контори. Згідно із Витягом зі Спадкового реєстру, сформованим держава нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Кобзар С.М. 19 лип 2024 року за №77705460, алфавітними книгами обліку спадкових справ, що зберігаються у Сумській міській державній нотаріальній конторі, спадкова справа після померлої [INFO] бабусі позивача [PERSON] не заводилася. Отже, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводила (оскільки її єдина спадкоємиця - донька [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини). Також, згідно із інформацією на запит державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори, наданою Управлінням «Центр надані адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради 21.06.2024 №14.03/08/299954, [PERSON] , на день смерті була зареєстрована разом онуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що ані після смерті бабусі позивача [PERSON] , ані після смерті його матері [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину на частину вказаної квартири не видавалося. Інших спадкоємців, окрім позивача, немає. Рідний брат позивача, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Посилаючись на вказані обставини, та остаточно уточнивши позові вимоги, просить суд визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та володіла зазначеною часткою квартири на підставі фактичного прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 січня 2025 року о 13 год. 00 хв. 01 листопада 2024 року від представника Сумської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи конституційних прав інших осіб (а.с. 35). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року витребувано в Сумській міській державній нотаріальній конторі, за наявності, копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті на 15 квітня 2025 року о 13 год. 30 хв. 03\~лютого 2025\~року від\~завідувача Сумська міська державна нотаріальна контора надійшло повідомлення, в якому зазначає, що згідно алфавітних книг обліку спадкових справ за період з 2021 року по 2025 рік спадкова справа щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] у Сумській міській державній нотаріальній конторі не заводилась. Просить розгляд справи розглянути без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.46). 15 квітня 2025 року у зв`язку з ліквідацією наслідків від ракетних ударів рф по місту Суми 13 квітня 2025, в результаті яких було пошкоджено приміщення суду та необхідністю проведення відновлюваних робіт справа не слухалася, переназначено розгляд на 22 липня 2025 року, 13 год. 30 хв. 22 липня 2025 року у зв`язку із зайнятістю судді Сидоренко А.П. в розгляді справи №591/144/24, (провадження\~№ 2/591/44/24) справа не слухалось та відкладено до 13 серпня 2025 року, 14 год. 30 хв. 13 серпня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення (а.с.59-60). 13 серпня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 19 вересня 2025 року, 09 год. 30 хв. у зв`язку з поданням додаткових пояснень та надання іншим учасникам справи скористатись правом подання можливих заперечень. В зазначеному судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений судом належним чином. Представник третьої особи Сумської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений судом належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з такого. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про право власності від 30 листопада 1993 року, виданого Сумським державним виробничим об`єднанням «Хімпром», кв. [ADDRESS] на праві приватної сумісної власності належала позивачу [PERSON] та [PERSON] Свідоцтво видане згідно розпорядженням (наказом) від 29 листопада 1993 року № 395 (а.с. 8). З довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 07 червня 2024 року, встановлено, що згідно з документами, наявними в інвентаризаційних справах, станом на 29 грудня 2012 року від КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» міської ради, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 1993 року, виданого Сумським державним виробничим об`єднанням «Хімпром» (а.с.11). [PERSON] , [INFO] , була бабусею позивача. Родинний зв`язок між позивачем та його бабусею підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9-зворот), копією свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] (а.с.10-зворот). Зміна прізвища матері позивача з [PERSON] на [PERSON] відбулася після укладення шлюбу із [PERSON] , про що Басівською сільською радою Сумського району Сумської області зроблено відповідний актовий запис № 5 в книзі записів актів громадянського стану про одруження від 16 січня 1953 року, що підтверджується копією свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/2 квартири [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11-зворот). 19 липня 2024 року на звернення [PERSON] , Сумською міською державною нотаріальною конторою Сумської області надано роз`яснення, в якому зазначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом померлому родителю. \~ \~ \~ \~ Донька спадкодавиці [PERSON] , мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Згідно із Витягом зі Спадкового реєстру, сформованим державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Кобзар С.М. 19 липня 2024 року за №77705460, алфавітними книгами обліку спадкових справ, що зберігаються у Сумській міській державній нотаріальній конторі, спадкова справа після померлої [INFO] бабусі [PERSON] не заводилася. Згідно із Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованого державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Кобзар С.М. 19 липня 2024 року за № 77705490, заповітів після померлої [INFO] бабусі [PERSON] не виявлено. \~ \~ \~ \~ Згідно із інформацією на запит Сумської територіальної громади, наданою Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради 21.06.2024 №14.03-08/299954, [PERSON] на день смерті була зареєстрована разом з онуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, документів спільного проживання спадкодавиці [PERSON] з донькою [PERSON] та фактичного її вступу в управління або володіння спадковим майном, позивачем надано не було, а тому свідоцтво про право на спадщину на його ім`я, не може бути видано (а.с. 12). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною позивача, з яким перебуває у шлюбі з листопада 1990 року. Добре знала його бабусю [PERSON] , яка разом з ними проживала і померла у листопаді 1994 року. Вони володіли спірною квартирою. Після смерті бабусі, мати чоловіка забрала належні померлій речі домашнього вжитку, диван, особисті речі, техніку, кухонні приладдя і відвезла за місцем свого проживання. Мати позивача проживала окремо від своєї матері (бабуся позивача). Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ст. ст. 1216-1222 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , на день смерті [INFO] була зареєстрована разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відтак, суд застосовує відповідні норми права, які діяли під час виникнення відповідних правовідносин між сторонами у справі, а саме норми ЦК Української РСР 1963 року, які були чинними на момент смерті спадкодавця [PERSON] . Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У ст. 525 ЦК УРСР було закріплено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У ст. 549 ЦК УРСР визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві, як за законом, так і за заповітом, свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Враховуючи наведені норми права, прийняття особою спадщини, на час виникнення спірних правовідносин, обумовлювалося фактичним вступом спадкоємця в управління або володіння спадковим майном, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини. При цьому, обидві ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української PCP, прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані, тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, мати позивача [PERSON] , яка була дочкою бабусі заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, забравши собі у користування та зберігши у себе особисті речі померлої [PERSON] а саме: один диван, пилосос, комплект постільної білизни, особистий одяг спадкодавця та кухонний набір посуду. Вказані обставини підтвердила в суді свідок [PERSON] . Враховуючи наведене, на підставі ст. 549 ЦК УРСР, мати позивача вважається такою, що прийняла усю спадщину у тому числі і спірну 1/2 квартири [ADDRESS] , яка за життя належала [PERSON] . Враховуючи положення ЦК УРСР та показання свідка, яка підтвердила фактичний вступ [PERSON] у володіння та управління спадковим майном після смерті матері [PERSON] , суд визнає доведеним прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України \~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, на відміну від об`єктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо), об`єктами спадщини за\~ЦК України\~є права та обов`язки, в тому числі об`єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов`язані з особою спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина перша\~статті 1222 ЦК України). Відповідно до\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до статей\~1268,\~1296 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, в разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Оскільки матір`ю позивача як спадкоємицею першої черги вчинені дії по фактичному заволодінню спадковим майном після померлої матері (бабусі позивача) наявні підстави вважати, що вона фактично прийняла спадщину, в тому числі і частки квартири, яка є предметом спору. В той же час не здійснення матір`ю позивача реєстрації права власності на вказану частку в порядку спадкування після смерті [PERSON] позбавляє можливості позивача оформити право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . За таких обставин суд вважає позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2357 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved