Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

14.08.2025 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 19.04.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено заяву-договір № 999/25894098-VR, на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки, з можливістю встановлення кредитного ліміту. Відповідно до Заяви договору та Умов надання та обслуговування кредитної лінії позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту від 0 до 100 000 грн, процентна ставка за користування кредитом - 83,0 %; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Підписуючи Заяву-договір позичальник погодився з тим, що публічна пропозиція АТ «ТаскомБанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті www.tascombank.com.ua), умови підключення до клієнт-банку «ТАС24», Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи Банку разом з цією Заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами. Разом з тим, відповідач умови кредитного договору не виконував, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернув. Станом на 30.07.2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 79495,29 грн, яку АТ «ТАСКОМБАНК» просить суд стягнути з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. 18.08.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 19.04.2024 року [PERSON] підписала Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТаскомБанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 999/25894098-VR, яка разом з Тарифами банку є невід`ємними частинами договору, та отримав платіжну картку [NUMBER] . Згідно заяви - договору, додаткового договору та паспорта споживчого кредиту АТ «ТАСКОМБАНК» надає Позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 100000,00 грн; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією; процентна ставка за користування кредитом: за операціями зняття готівкових коштів - 83,0 %, за іншими операціями 65,0 %. З виписки за по особовим рахунками кредитного договору за період з 19.04.2024 року по 30.07.2025 вбачається, що АТ «Таскомбанк» відкрило на ім`я [PERSON] рахунок, на який банком були перераховані кредитні кошти, а також видав йому платіжну картку для проведення розрахунків, а відповідач користувався кредитними коштами шляхом придбання товарів, зняття готівки в банкоматі, здійснювала погашення заборгованості, відсотків тощо. Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № № 999/25894098-VR від 19.04.2024 відповідачка свої зобов`язання до Договором на виконала, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість, що в сукупному розмірі складає 79495,29 грн, з яких: 45000 грн заборгованість за тілом кредиту, 34495,29 грн заборгованість по процентах. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконано у повному обсязі. Водночас, в порушення вимог Договору та чинного законодавства, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №999/25894098-VR від 19.04.2024 року, у розмірі 79495,29 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved