Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Адвокат Петрова О.О., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про припинення іпотеки та зняття заборони відчуження, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.09.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», який змінив своє найменування на АТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитний договорів №HEH2GK00000028, за умовами якого, позичальник отримав кредит у розмірі 20 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим строком повернення до 13.09.2021 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 13.09.2006 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є належні їй на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу від 12.09.2006 року, посвідчених приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., реєстраційний номер №2165 та №2167, квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , квартири мають загальну площу 52,3 кв.м., та житлову 29,4 кв.м. В червні 2015 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто в рахунок заборгованості 14540,73 доларі США, що еквівалентно 314225,18 грн., та 2927,29 грн. пені. На підставі даного рішення ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні відкрито виконавче провадження №№51723021. 08.02.2022 року [PERSON] перерахувала на депозитний рахунок Суворовського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 448139,17 грн. в межах виконавчого провадження №51723021 щодо стягнення із неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року у розмірі, визначеному рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року у справі №668/3768/15-ц. У відповідності до курсу долара США до національної валюти України, визначеного НБУ, на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» Суворовського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перераховано 409 962,17 грн., що також підтверджується відповіддю Суворовського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 20695 від 21.04.2025 року. 21.02.2022 року на адресу АТ КБ «Приватбанк» відправлено заяву про вилучення відомостей про іпотеку щодо квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також щодо зняття заборони їх відчуження. Із Інформації з ДРРП від 16.04.2025 року вбачається, що до тепер АТ КБ «Приватбанк» не вжито жодних заходів щодо задоволення заяви [PERSON] . У зв`язку із чим просить визнати іпотеку за іпотечним договором, укладеним 13.09.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., зареєстрованим в реєстрі за №2186 (Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 3727637 від 13.09.2006 року), такою, що припинена (запис перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Каримовою Н.С. індексний №31629417 та № 31629873 від 29.09.2016 року); зняти заборону на відчуження нерухомого майна, належного [PERSON] на праві власності:- квартиру [ADDRESS] , що була накладена 13.09.2006 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., реєстровий №2187 (номер запису про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 3727914 від 13.09.2006 року), що перенесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Херсонської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 32767087 від 07.12.2016 року;- квартиру [ADDRESS] , що була накладена 13.09.2006 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., реєстровий №2188 (номер запису про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 3727997 від 13.09.2006 року), що перенесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Херсонської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 32768275 від 07.12.2016 року та стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 12 422,4 грн., з яких 10000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 2422,40 грн. сплачений удовий збір. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2025 року\~відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представником АТ КБ «Приват Банк» на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає, оскільки вважає, що [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконувала, тому вимоги про припинення іпотеки та зняття заборони відчуження є передчасними, оскільки судовим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року встановлено факт існування простроченого зобов`язання за кредитним договором № HEH2GК00000028 від 13.09.2006 р в сумі 14540,73 доларі США та 2927,29 грн. пені, та розмір заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року у вказаному рішенні суду, визначений станом на 13.03.2015 року. [PERSON] вказує що 08.02.2022 року перерахувала на депозитний рахунок Суворовського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) грошові кошти в розмірі заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року у розмірі, визначеному рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року у справі №668/3768/15-ц. Відповідно до ст. 625 ЦК України, [PERSON] зобов`язана сплатити за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №HEH2GK00000028 три проценти річних від простроченої суми - 14540,73 доларі США та 2927,29 грн. пені за весь час прострочення до 08.02.2022 року. У зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсоні від 08.07.2015 року при розгляді справи №668/3768/15-ц встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк) і [PERSON] 13.09.2006 року був укладений в письмовому вигляді кредитний договір № HEH2GК00000028, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] споживчий кредит на придбання нерухомого майна у вигляді поновлювальної кредитної лінії в сумі 23100,00 доларів США, а остання в свою чергу зобов`язалась погасити його в строк та на умовах, передбачених цим договором. Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконано, а [PERSON] з 21.10.2014 року свої зобов`язання за договором не виконувала та станом на 13.03.2015 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 14676,19 доларів США, що еквівалентно 317152 грн. 47 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 13262,06 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1031,74 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 246,93 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 135,46 доларів США, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Крім того, 13.09.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і Помазан [PERSON] був укладений іпотечний договір, згідно з умовами якого в забезпечення виконання її зобов`язань перед банком за вищевказаним кредитним договором [PERSON] надано в іпотеку належні їй квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, відповідачем та її представником фактично не спростовані, а правовідносини які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто в рахунок заборгованості 14540,73 доларі США, що еквівалентно 314225,18 грн., та 2927,29 грн. пені. Рішення Апеляційного суду Херсонської області набрало законної сили. Таким чином, судовим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року встановлено факт існування простроченого зобов`язання за кредитним договором № HEH2GК00000028 від 13.09.2006 р в сумі 14540,73 доларі США та 2927,29 грн. пені. [PERSON] вказує у позовній заяві, що 08.02.2022 року перерахувала на депозитний рахунок Суворовського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) грошові кошти в розмірі заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року у розмірі, визначеному рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року у справі №668/3768/15-ц. Розмір заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року у вказаному рішенні суду, визначений станом на 13.03.2015 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України, [PERSON] зобов`язана сплатити за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №HEH2GK00000028 три проценти річних від простроченої суми - 14540,73 доларі США та 2927,29 грн. пені за весь час прострочення до 08.02.2022 року. З урахуванням вищевказаного, розрахунок суми боргу, відповідно до ст.625 ЦК України, є наступним:- сума заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року, встановлена в судовому рішенні станом на 13.03.2015 року: 14540,73 доларів США та 2927,29 грн. пені; - розмір 3% річних (на суму 14540,73 доларів США) за період 08.02.2019 року по 08.02.2022 року складає - 1309.86 дол.США. Заборгованість нарахована за період 08.02.2019 року по 08.02.2022 року на цей час не сплачена [PERSON] . Щодо позовної давності зазначив, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було введено карантин, який діяв до його скасування, тобто до 30 червня 2023 року. Разом з тим, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи. При цьому, згідно п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України: - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину; - у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, вважає, що ним не пропущено передбачений законом строк на звернення з позовом до суду. У зв`язку із чим просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570 ) 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року в сумі 1309.86 дол.США, що за курсом 41,4999 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.05.2025 року складає 54359.06 грн. та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.06.2025 року зустрічний позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до спільного розгляду з первісним позовом адвоката Петрової Олени Олександрівни, яка діє в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про припинення іпотеки та зняття заборони відчуження, об`єднано в одне провадження та присвоєно справі один реєстраційний №766/6931/25. Адвокат Петрова О.О., яка діє в інтересах [PERSON] надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому він просить стягнути із позивача 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року в сумі 1309.86 доларів США, що за курсом 41,4999 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.05.2025 року складає 54359.06 грн. Як зазначено у позовній заяві та зустрічному позові основне зобов`язання за кредитним договором виконано позивачем 08.02.2022 року. Отже, строк звернення до суду із позовною заявою про стягнення із позивача 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором почався 09.02.2022 року, а закінчився 08.02.2025 року. Враховуючи наведене, АТ КБ «Приватбанк» пропустив строк для звернення із позовом про стягнення із позивача 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором. У зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні зустрічного позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Адвокат Петрова О.О., яка діє в інтересах [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. За приписами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач повинен зазначити і довести підстави позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свої матеріально-правові вимоги. Як роз`яснено у п. 26\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу. Судом встановлено, що 13.09.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», який змінив своє найменування на АТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитний договорів №HEH2GK00000028, за умовами якого, позичальник отримав кредит у розмірі 20 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим строком повернення до 13.09.2021 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 13.09.2006 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є належні їй на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу від 12.09.2006 року, посвідчених приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., реєстраційний номер №2165 та №2167, квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , квартири мають загальну площу 52,3 кв.м., та житлову 29,4 кв.м. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто в рахунок заборгованості 14540,73 доларі США, що еквівалентно 314225,18 грн., та 2927,29 грн. пені. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області № 766/3700/18 від 11 січня 2021 року позов [PERSON] , від імені, якої діє [PERSON] , до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про визнання дій протиправними та скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно задоволено; скасовано рішення державного реєстратора Рилєєва Олександра Олександровича Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економічно- правових та технічних експертних досліджень» про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер 32767087 від 07.12.2016 року, яким за ПАТ КБ «Приватбанк» код ЄДРПОУ 14360570 зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, загальною площею 25,9 кв.м., житловою площею 12,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасовано рішення державного реєстратора Рилєєва Олександра Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судови: правових та технічних експертних досліджень» про державну реєстри] обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер 32768275 від 07.12.2016 року, яким за ПАТ КБ «Приватбанк» код ЄДРПОУ 14360570 зареєстровано право приватної-власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, загальною площею 26,4 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області № 766/3700/18 від 02 липня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №766/3700/18 в справі за позовом [PERSON] , від імен якої діє [PERSON] , до Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено; припинити право власності публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Припинити право власності публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до квитанції 127974100 від 08.02.2022 року [PERSON] перерахувала на депозитний рахунок Суворовського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 448139,17 грн. в межах виконавчого провадження №51723021 щодо стягнення із неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року у розмірі, визначеному рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29.10.2015 року у справі №668/3768/15-ц. У відповідності до курсу долара США до національної валюти України, визначеного НБУ, на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» Суворовського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перераховано 409 962,17 грн. Відповідно до відповіді на адвокатський запит, наданий 21.04.2025 року Суворовським ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 20695 повідомлено, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №51723021 про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 14540,73 доларів США та 2927,29 грн. пені на користь ПАТ КБ «Приватбанк». На депозитний рахунок відділу надійшли кошти для задоволення вимог стягувача та перераховані: 10.02.2022 ПД№2782 у сумі 406586,44 грн., отримувач ПАТ КБ «Приватбанк». 11.02.2022 ПД№2812 у сумі 2927,28 грн., отримувач ПАТ КБ «Приватбанк». 14.02.2022 ПД№2982 у сумі 448,45 грн., отримувач ПАТ КБ «Приватбанк». 15.02.2022 заступником начальника відділу Артемом Андрійченко в рамках виконавчого провадження АСВП№51723021 винесено постанову про зняття арешту з майна боржника та внесена до відповідних реєстрів. Станом на 15.02.2022 року виконавче провадження за АСВВП№51723021 фактично виконано. Також на адресу АТ КБ «Приватбанк» відправлено заяву про вилучення відомостей про іпотеку щодо квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також щодо зняття заборони їх відчуження, однак Із інформації з ДРРП від 16.04.2025 року вбачається, що до тепер АТ КБ «Приватбанк» не вжито жодних заходів щодо задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до розрахунку АТ КБ «ПриватБанк» 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року за період з 08.02.2019 року по 08.02.2022 року складає 1309, 86 дол.США, що за курсом 41,4999 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.05.2025 року складає 54359,06 грн. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч.1\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться (ст.ст.\~526,\~599 ЦК України). В позові представник АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовував свої вимоги щодо невизнання позовних вимог [PERSON] та відсутності підстав для скасування договору іпотеки, посилаючись на те, що рішення суду не виконано, у зв`язку з чим настають правові наслідки передбачені\~ст. 625 ЦК України. Так,\~ст.625 ЦК України, передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.\~Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи\~ст. 625 ЦК України\~про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у якій відступлено від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані\~Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання,\~стаття 625 ЦК України. Згідно зі ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог' за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом статей\~3,\~17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону; набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За\~ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012, в чинній на час припинення іпотеки редакції, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики, про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Згідно ч.2\~ст.4 ЗУ «Про іпотеку»\~Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. За положеннями ч. 1\~ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Згідно\~ч. 5 та ч. 6\~ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Відповідно до ч.3\~ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. [PERSON] надано суду докази погашення заборгованості за судовим рішенням суду та станом на 15.02.2022 року виконавче провадження фактично виконано. Судом встановлено, що кредитний договір № HEH2GК00000028 від 13.09.2006 року, який був підставою для обтяження квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , виконано та кошти повернуто, проте обтяження\~не знято, його наявність створює перешкоди у здійсненні [PERSON] її права власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Порушені права [PERSON] , як власника, підлягають судовому захисту шляхом зняття обтяження у вигляді заборони відчуження квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , з виключенням відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~та ст.\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У ч.1\~ст. 321 ЦК України\~зазначено, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що зобов`язання за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання за кредитним договором, є припиненими, а наявна заборона відчуження належних [PERSON] квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , та відомості, про обтяження внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цього нерухомого майна, обмежують її право власності на розпорядження своїм майном, а тому порушує її право, як власника. За таких обставин суд приходить до висновку, що діючи добросовісно, як сторона виконавчого провадження, [PERSON] сплатила заборгованість, виконавче провадження стосовно неї закрито з підстав виконання в повному обсязі рішення, з метою захисту порушеного права власності [PERSON] щодо належних. квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання іпотеки, такою що припинена та скасування заборони відчуження. Рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку. Таким чином, беручу до уваги наведене та заяву [PERSON] про застосування до вимог АТ КБ «Приватбанк» строку позовної давності звернення до суду, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» пропустив строки позовної давності звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року. Відповідно до ст..ст.256, 257 ЦК України, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна даність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом\~ст.261 ч.1 та ч.5 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 264 ЦК\~передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно\~ст.266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідно до ч.4 та ч.5\~ст.267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що 08.02.2022 року [PERSON] сплатила заборгованість, відповідно до квитанції №127974100 від 08.02.2022 року, строк звернення до суду із позовною заявою представника АТ КБ «Приватбанк» про стягнення із [PERSON] 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором почався 09.02.2022 року, а закінчився 08.02.2025 року, представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом 29.05.2025 року, суд вважає, що в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором №HEH2GK00000028 від 13.09.2006 року слід відмовити у зв`язку із спливом строку позовної даності. Доводи представника АТ КБ «Приватбанк», що ним не пропущено передбачений законом строк на звернення з позовом до суду не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами. Крім цього, згідно ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1\~ст.137 ЦПК\~України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1\~ст.141, 142 ЦПК України\~з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422,40 грн. Крім того з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved