Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № 05990-07/2024 від 05.07.2024 року у розмірі 36000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.07.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 05990-07/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п 8 Кредитного договору - реквізити та підпис сторін. Відповідно до умов договору ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 7500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 19.11.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 191124/2, відповідно до умов якого ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 року до договору факторингу № 191124/2 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36000,00 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500,0 грн. - сума заборгованості за процентами, 15000 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки первісного кредитора. Зі слів позивача відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором № 05990-07/2024 від 05.07.2024 року у розмірі 36000,0 грн., яку просить стягнути на свою користь. Процесуальні дії: Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2025 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" у позовній заяві просили здійснювати розгляд за їх відсутності, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Згідно з даними Гребінківської селищної ради від 27.06.2025 року відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . За зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Однак останнє повернулося з відміткою працівника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України часники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. До того ж, довідка поштового відділення з відміткою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за даною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Такої правової позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, провадження №51-185св23. Отже, зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд\~вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Фактичні обставини справи Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.07.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 05990-07/2024, який підписано\~електронним підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідача,\~про що\~свідчить п.8 Кредитного договору\~реквізити та\~підписи сторін. За даним договором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 7500,00 грн. строком на 120 днів до 01.11.2024 року (п.п.1.1.,.1.2 Договору) . Умови кредитування погоджено сторонами в паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору про надання фінансового кредиту. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 Договору). Факт надання відповідачу кредитних коштів в сумі 7500 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.04.2025 року ( а.с.11). 19.11.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 191124/2, відповідно до умов якого ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Згідно Акту прийому-передачі реєстру боржників від 19.11.2024 року ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" передав, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прийняв реєстр боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 19.11.2024 року до договору факторингу №191124/2 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 36000, 00 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500,0 грн. - сума заборгованості за процентами, 15000 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до частини 1\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі\~статею 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Слід зазначити, що відповідно до частини 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статті 12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України\~визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно з пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частини 3\~статті 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 514 ЦК України). Згідно зі\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статтей\~1077,\~1079\~цього ж\~Кодексу\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1\~статті 1078 ЦК України\~визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оцінка суду. Суд виснує, що в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (статті 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (статті 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500 грн. та відсотками в сумі 13500 грн. підлягають задоволенню, оскільки останні нараховані в межах строку кредитування (120 днів). Відповідач не надав доказів, що сплачував заборгованість первісному кредитору або позивачу. Щодо стягнення штрафних санкцій в сумі 15000 грн., суд зазначає наступне. За приписами п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),\~позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу,\~а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами,\~підлягають списанню\~кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом,\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022. Указом Президента України №6 4/2022 від 24.02.2022\~на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено. Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачу нараховано штрафні санкції за 2024-2025 роки, суд приходить до висновку про те, що не підлягаюсть задоволенню вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій нарахованих у період воєнного стану. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1766,33 грн. На підставі викладеного

Outcome: partial