Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] (відповідач), в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 31.07.2021 року Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 98. В обґрунтування позову вказано, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2021 року. року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Фактично шлюбні відносини припинені з грудня 2024 року, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі. Відповідачем подано заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у ч. 1\~статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3 та 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з ч. 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 31 липня 2021 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, про що свідчить наявна в матеріалах копія Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 31.07.2021 року Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вказує позивач та не заперечується відповідачем, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, позивач не має наміру відновлювати сім`ю та бажає розірвати шлюб, оскільки них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частинами 1, 3 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved