Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

14.03.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 серпня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 186365662 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти у розмірі 16000 грн. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим має заборгованість станом дату звернення до суду у розмірі 54018,90 грн., однак позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості за договором у сумі 46728,90 грн. в тому числі: заборгованість по кредиту 14580,00 грн. та проценти за користування кредитом - 32148,90 грн. 29 жовтня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № MB-ТП/6, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Права вимоги до Боржників. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, в зв`язку з чим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у сумі 46728,90 грн, сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. та втрати на правову допомогу - 5000 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2025 дану справу передано на розгляд судді Ратушняка І.О. Ухвалою Тиврівського\~районного суду\~Вінницької області\~від 18.03.2025\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі.\~Розгляд справи\~суд вирішив\~проводити в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~всудовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію зазначеної ухвали вручено відповідачці особисто 28.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 69). Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 головуючим суддею у даній справі визначено суддю Патраманського І.І. Ухвалою від\~16.07.2025\~суддею Патраманським\~І.І.\~прийнято до\~свого провадження\~цивільну справу\~№145/347/25\~за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача Дорошенко О.В. в судове засідання не прибула, подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причин неприбуття суду не повідомила, про розгляд справи була належно повідомлена в силу приписів п. 3 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України за місцем реєстрації. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які 26.07.2025 та 23.08.2025 повернуто до суду з довідками про причини повернення, у яких зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачки, відзиву на позов, на час розгляду справи не надійшло. Відповідно до ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Частиною 10 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд\~ухвалює по\~справі заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі фактичні обставини. На підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви долучені Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», договір кредитної лінії, а також Паспорт споживчого кредиту, з якими відповідач ознайомився шляхом підписання одноразовим ідентифікатором (а.с.28-31, 16 зворот - 27, 14 зворот -16, ). Так, 14 серпня 2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 186365662 у формі електронного документу, відповідно до якого відповідачка отримала від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16000,00 грн (а.с.16 зворот-27). Відповідно до умов розділу 2 Договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної [PERSON] в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за Договором. Згідно п. 5.1 Договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № 5355-28XX-XXXX-6179, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором. Згідно п. 8.3 Договору на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 1.50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,500 відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21 серпня 2024 року базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким Траншем. Пунктом 11.1. Договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання. На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту Відповідача: № 5355-28XX-XXXX-6179, яка була вказана [PERSON] при укладанні Договору, що доводиться підтвердженням перерахування грошових коштів у сумі 11 000 грн. та 5 000 грн. (а.с.32-33). Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заборгованість [PERSON] станом на 29.10.2024 склала 35866,80 грн. На виконання умов договору відповідачка внесла на погашення заборгованості грошові кошти лише 2 рази: 24.08.2025 - 1575 грн, 26.08.2024 - 1900 грн (а.с. 11-зворот - 12) 29 жовтня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № MB-ТП/6, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права вимоги до боржників (а.с.7-9). Відповідно до\~Реєстру боржників\~за Договором\~факторингу №MB-ТП/6\~від 29\~жовтня 2024\~року від\~ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» до\~позивача перейшло\~право вимоги\~до відповідача на суму 35866,80 грн (а.с.9 - зворот -11). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №186365662 від 14 серпня 2024 року заборгованість відповідача станом на 20.01.2025 становить 54018,90 грн, з яких 14580 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32148,90 грн - заборгованість за процентами, 7290 грн - заборгованість за неустойкою (а.с.11 зворот-13). Відповідно до\~позовної заяви\~розмір штрафних\~санкцій включено\~до загального\~розрахунку заборгованості,\~однак позивач\~не включає\~їх до\~розміру позовних\~вимог,\~просить стягнути\~з відповідача\~частину заборгованості\~за договором\~у сумі 46728,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 580 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 32148,90 грн. Надаючи оцінку дослідженим у справі доказам та встановленим на їх підставі правовідносинам суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначено Законом України "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що кредитна лінія - вид кредиту, надання якого здійснюється повністю або частинами в узгоджені сторонами строки протягом строку кредитування. При цьому може бути передбачено право споживача отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту у разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, визначеного в договорі про споживчий кредит. Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність кредитного договору матеріали справи не містять. У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду. Судом встановлено, що 14 серпня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 186365662 у формі електронного документу, відповідно до якого відповідачка отримала від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16000,00 грн під 1,5% в день із строком дії кредитного договору 5 років. Відповідачка не дотрималася умов договору та не сплатила необхідні платежі за кредитною лінією, у зв`язку з чим за нею виникла заборгованість, розмір якої нею не спростовано, як і факт укладення кредитного договору. 29 жовтня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № MB-ТП/6, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 186365662 від 14.08.2024. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості станом на 24.03.2025 (включно) заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 54018,90 грн, однак ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» просить\~стягнути з\~відповідачки частину\~заборгованості за\~договором у\~сумі 46728,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 580 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 32148,90 грн. Суд погоджується із наданими позивачем розрахунком заборгованості, оскільки він відповідає умовам укладеного кредитного договору, нарахування процентів здійснено за погодженою сторонами процентною ставкою в межах строку дії договору, який в свою чергу відповідає вимогам законодавства, яке регулює відносини споживчого кредитування в Україні. Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем, врегульовано нормами ЦК України та Законом України "Про споживче кредитування", позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають актам цивільного законодавства України, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень, розмір яких підтверджується платіжною інструкцією від 27.02.2025 №1217, договором про надання правової допомоги від 02.12.2024 №5, додатковою угодою №128 до договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024, актом приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024 та платіжною інструкцією №1028 від 30.12.2024 про оплату правової допомоги у сумі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог судові витрати, які поніс позивач, підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved