Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] ( [INFO] ), померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті ( [INFO] ). В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] та Виконавчим комітетом Посягвівської сільської ради Гощанського району Рівненської області було видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті її матері, заявниця здійснила обряд поховання. [PERSON] на момент смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] в належному заявниці на праві приватної власності житловому будинку, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 28.01.2004 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2907318 від 24.02.2004. В зазначеній житловій нерухомості мама заявниці була зареєстрована сама, проте, зважаючи на той факт, що у неї був незадовільний стан здоров`я та їй була необхідна допомога, заявниця була змушена постійно проживати разом з нею, вести підсобне господарство, здійснювати догляд за своєю матір`ю. Дані обставини, підтверджується довідкою № 116 від 04.06.2025 виданою виконкомом Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Після смерті матері відкрилася спадщина, та заявниця, як спадкоємець звернулася до нотаріуса з питань відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на Спадщину після смерті матері [PERSON] . Приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Самсонюком Ф.П. за заявою [PERSON] 30 травня 2025 року було заведено спадкову справу після смерті її мами. В роз`ясненні від 13.06.2025 за № 161/02-14 наданого заявниці приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Самсонюком Ф.П. роз`яснено, що оскільки нею не надано докази спільного проживання разом з спадкодавцем на день смерті її матері [PERSON] їй необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання з спадкодавцем на момент її смерті. Представник заявника адвокат Пилипчук Л.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2013 року, [PERSON] , померла [INFO] у с. Мятин Гощанського району Рівненської області, про що Виконавчим комітетом Посягвівської сільської ради Гощанського району Рівненської області 07.10.2013 року складено актовий запис №21. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.1957 року [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 28.02.2000 року №100-3.65 виданої [PERSON] , 17.10.1975 року в Рівненському міському відділі реєстрації актів громадянського стану зареєстровано одруження [PERSON] і [PERSON] , актовий запис №1233, прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». Шлюб розірваний у Рівненському міському відділі реєстрації актів громадянського стану 15.09.1980 року, а/з №446. Згідно копії свідоцтва про шлюб виданого повторно 16.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, серії [NUMBER] від 16.02.2011 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.10.1981 року, актовий запис №1503, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №81367466 від 30.05.2025 року, приватним нотаріусом Самсонюк Ф.П. зареєстровано спадкову справу №74146829 номер у нотаріуса 32/2025 після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] . Згідно письмового роз`яснення від 13.06.2025 за № 161/02-14 наданого [PERSON] приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Самсонюком Ф.П. їй роз`яснено, що оскільки нею не надано докази спільного проживання разом з спадкодавцем на день смерті її матері [PERSON] , їй необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання з спадкодавцем на момент її смерті. Згідно довідки № 116 від 04.06.2025 виданої виконкомом Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області [PERSON] , 1957 р.н. дійсно на день смерті свої матері [PERSON] , яка померла, [INFO] проживала постійно разом з нею в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснювала сторонній догляд, вела з покійною спільне господарство та здійснила обряд поховання. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до п. 3.21, п. 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з п.п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Нормами ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 цієї ж постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення заяви повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved