Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діжди Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 7\~150,41 грн. за договором № 3687503 від 13.04.2021 р. Позовні вимоги\~обгрунтовано тим,\~що 13.04.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3687503. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5 000,00 грн., строком на 30 днів з процентною ставкою 0,01% за кожен день користування кредитом, шляхом перерахування їх на картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] *14. У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів відповідачка має заборгованість перед позивачем за договором на загальну суму 7\~150,41 грн., з яких: - 4 056,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту; - 3\~094,41,00 грн. заборгованість за відсотками. 13.09.2021 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 07Т за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3687503 від 13.04.2021 р. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, зазначивши в позовній заяві розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату проведення судового засідання вважається повідомленим належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки повістки про виклик повернулася до суду з відміткою відділення поштового зв`язку, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив без постановлення окремого документу провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. 13.04.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3687503 (індивідуальна частина). Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5 000,00 грн., строком на 30 днів з процентною ставкою 0,01% за кожен день користування кредитом, шляхом перерахування їх на картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] . Перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] підтверджується платіжним дорученням № 43756799 від 13.04.2021 року Проте, відповідачка порушила умови договору, та допустила заборгованість в розмірі 7\~150,41 грн. До теперішнього часу відповідачка заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатила, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення. 13.09.2021 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір факторингу № 07Т за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3687503 від 13.04.2021 р. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діжди Фінанс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з задоволенням позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2\~422,40 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. слід покласти на відповідача відповідно до ст. 133-141 ЦПК України.

Outcome: approved