Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

в позові вказано: «… [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з 26.11.2005 по 05.03.2012 (Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2012 по справі №905/1025/2012 шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 26 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління Івано-Франківської області - розірвано). За період шлюбних відносин у колишнього подружжя народилися спільні діти - [PERSON] , [INFO] , який станом на даний момент є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (копія додається). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2024 року справа №344/10708/23 збільшено розмір стягнення аліментів, який встановлений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2021 року та вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Зазначеним рішенням [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копія рішення додається). Станом на даний момент [PERSON] навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Івано-Франківського фахового коледжу Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника» на денній формі за освітньо-професійною програмою Правоохоронна діяльність спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність, що підтверджується Договором про надання освітніх послуг Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника №09-24/656 від 26.07.2024 (копія додається). Вартість навчання за рік становить 29 950 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень, що підтверджується Договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника №09-24/657 від 26.07.2024. [PERSON] , [INFO] станом на даний момент є повнолітнім, а тому стягнення на його користь аліментів з [PERSON] припинилося, позивачка бажає змінити спосіб стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] . Розмір аліментів у сумі 2500 гривень на даний час став вкрай недостатнім для належного матеріального забезпечення дитини, враховуючи те, що син почав відвідувати навчальний заклад, потребує покупок нового одягу, техніки, канцелярських товарів, ліків та продуктів, що є першочерговими потребами для розвитку та нормального життя дитини, це не враховуючи розваг та додаткових потреб дитини на які в позивачки коштів також не вистачає. Позивачка офіційно не працевлаштована, постійного місця роботи також немає, станом на даний час є безробітною, після винесення рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2024 року справа №344/10708/23, а саме 26.07.2024 [PERSON] вступив до навчального закладу, де навчання є платним, та оплачується одразу за рік, сума навчання становить 29950 грн., що в місяць дорівнює 2500 грн., що і є розміром аліментів присуджених на користь сина, тобто з моменту присудження аліментів на сина в розмірі 2500 грн., матеріальний стан позивачки значно погіршився, адже ці кошти можуть покрити тільки навчання сина, на інші обов`язкові витрати грошей уже не вистачає, а жодних додаткових витрат на утримання сина відповідач не сплачує. У зв`язку з вищезазначеним, з метою забезпечення захисту прав та інтересів сина позивачка звертається до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, який визначений вищезазначеним судовим рішенням, та просить стягувати аліменти не у твердій грошовій сумі, а в частці 1/4 від всіх видів доходів відповідача…». Тому позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, який встановлений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2024 року по справі №344/10708/23; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. В судовому засіданні представник відповідача заперечила позов та надала перед судом пояснення про те, що ст. 192 СК України використовується якщо аліментів не вистачає та за обставин погіршення становища отримувача аліментів або покращення становища платника аліментів; хоча представник позивача вказав, що позивач безробітна, але вона виставила фотографію відпочинку в Єгипті; у позивача ампутована частина лівої нижньої кінцівки; він перебуває на реабілітації; доказів навчання немає, а є лише доказ укладення договору про навчання; сума аліментів «непідйомна»; 2000 гривень це частина платежу одного з батьків. В ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. В ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Івано - Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2024 року по справі №344/10708/23 вже встановлено обставини стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. В ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 2 ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.183 та ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В постанові\~ ВСУ\~від 05.02.2014\~року у\~справі №6-143цс13 вказано: «... Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.\~182-184\~СК\~України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.\~192\~СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки)…». Таким чином позов обґрунтовано належними на те правовими підставами. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. В ч. 5 ст. 268 ЦПК України вказано, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved