Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюб між ними було розірвано 17 грудня 2015 року за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області. Дитина проживає разом з нею, з січня 2022 року дитину позивач утримує самостійно. 03.03.2025 року Кролевецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення у справі № 579/107/25 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, починаючи з 15.01.2025 року до досягнення дитиною повноліття, у твердій грошовій сумі 3200 гривень щомісяця з щорічною індексацією відповідно до закону, що становить мінімальний рекомендований розмір аліментів. Однак до цього, в період 2022 - 2025 років, відповідачем не в повному обсязі виконувався обов`язок утримувати дитину і матеріальна допомога в цей період надходила частково або зовсім не надходила, попри неодноразові звернення позивача до суду з позовами про стягнення аліментів, які залишали без розгляду після запевнень відповідача, що аліменти буде сплачувати добровільно. Відповідач мав і має можливість сплачувати аліменти на дочку, він працездатний, працює, має високий і стабільний заробіток. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, не меншій за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за кожен місяць, за період із січня 2022 року по січень 2025 року. Позивач в судове засідання не прибула, згідно з поданою заявою просила засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.58). Відповідач у судове засідання не прибув, про час і місце засідання повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно поданого відзиву проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У зв`язку з початком 24.02.2022 року повномасштабної війни РФ проти України він був змушений з сім`єю та двома дітьми від іншого шлюбу виїхати зі свого постійного місця проживання, втратив роботу, але продовжував надсилати аліменти на утримання доньки [PERSON] . Як підтверджує сама позивач, у 2022 році ним було перераховано аліменти в сумі 21819,10 грн, у 2023 році в сумі 31319,64 грн., у 2024 році в сумі 20872,36 грн, що підтверджується випискою по надходженням по картковому рахунку. Виходячи з законодавчо встановлених розмірів прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років протягом періоду 2022-2024 років, на думку відповідача, в 2022 році аліменти повинні бути нараховані в сумі 32261 грн., в 2023 році в сумі 33996 грн., в 2024 році в сумі 38352 грн. Наразі після ухвалення рішення Кролевецьким районним судом Сумської області по справі №579/107/25 від 03.03.2025 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн щомісячно, яка щорічно підлягає індексації відповідно до закону починаючи з 15.01.2025 року, у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Позивачем не доведено факту ухилення відповідача від сплати аліментів, а також не підтверджено доказами можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, тому відповідач просить відмовити у позові. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Згідно з випискою про надходження по рахунку позивачки за період 01.01.2022-01.01.2025, відповідачем [PERSON] на адресу позивачки сплачувалися: в січні 2022 року - \~ \~ \~ \~3000 грн., в березні 2022 року - 2000 грн., в квітні 2022 року 2000 грн., в червні 2022 року - 2000 грн., в липні 2022 року - 2000 грн., в серпні 2022 року - 2744 грн., в вересні 2022 року - 2744 грн., в жовтні 2022 року 2744 грн., в листопаді 2022 року - 2744 грн., в грудні 2022 року - 2744 грн., а всього за 2022 рік 24720 грн; в січні 2023 року 2833 грн., в лютому 2023 року - 2833 грн., в березні 2023 року сплачено 2833 грн., в квітні 2023 року сплачено - 2833 грн., в травні 2023 року - 2833 грн., в червні 2023 року - 3833 грн., в липні 2023 року - 2833 грн., в серпні 2023 року - \~ \~ \~ \~2833 грн., в вересні 2023 року - 2833 грн., в жовтні 2023 року - 2833 грн., в грудні 2023 року - 2833 грн., а всього за 2023 рік 32163 грн; в січні 2024 року - 3200 грн., в лютому 2024 року - 3200 грн., в березні 2024 року 3184 грн., в квітні 2024 року - 3200 грн., в травні 2024 року - 3200 грн., в червні 2024 року - 3200 грн., а всього в 2024 році 19184 грн (а.с.11-22). При цьому лише платіж за червень 2024 року позначено коментарем «аліменти». Згідно рішення Кролевецького районного суду Сумської області у справі № 579/107/25 03.03.2025 року, з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , починаючи з 15.01.2025 року, до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 гривень щомісяця з щорічною індексацією відповідно до закону, що становить мінімальний рекомендований розмір аліментів (а.с.7-10). Згідно з довідкою №18504 від 14.07.2025, виданою Валківським відділом державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області, станом на 01 липня 2025 року заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] у [PERSON] за вказаним рішенням суду відсутня (а.с.40). Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 16.09.2025, за січень-липень 2025 року [PERSON] отримав дохід у розмірі 339,70 грн (а.с.57). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За змістом цієї норми права стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: - до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; - особа, яка вимагає аліментів, вживала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Суд враховує, що згідно зі змістом рішення суду від 03.03.2025 року, яке як у резолютивній частині, так і у викладенні обставин справи, набрало законної сили і враховується судом як преюдиційне, позивачем було повідомлено, що вона вже зверталася з позовами до відповідача про стягнення аліментів у лютому 2023 року та у жовтні 2024 року, однак щоразу відповідач умовляв її відмовитися від позову і сплачував аліменти протягом певних періодів, внаслідок чого за заявами позивача вказані позови залишалися без розгляду. Крім того, позивачем надано роздруковані повідомлення з месенджера, адресовані відповідачу по справі, за змістом яких, котрий стосується нагадування про сплату «аліментів», адресований абоненту « [PERSON] », який, у свою чергу, цікавиться «навіщо ж було відхиляти свій позов», суд вважає ідентифікацію співрозмовників як сторін у даній справі доведеною (а.с.44-46). Таким чином, судом встановлено, що позивачем неодноразово і постійно вживалися заходи до одержання аліментів. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилявся від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховував своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт приховування відповідачем своїх заробітків підтверджується поза розумним сумнівом при співставленні довідки про доходи, наданої на вимогу суду про підтвердження доходів та майнового стану відповідачем, згідно з якою відповідач не має офіційних доходів, та довідки про відсутність заборгованості по сплаті аліментів, з якої видно, що відповідач щонайменше має змогу регулярно сплачувати 3200 грн протягом 2025 року, не маючи доходів, заощаджень чи іншого майна. Таким чином, відповідач продовжує приховувати свої заробітки в тому числі уже і у ході розгляду справи судом. Тому наявні всі визначені законом підстави для стягнення аліментів за минулий час. Водночас суд враховує таке. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено два поняття розміру аліментів «мінімальний гарантований розмір аліментів» і «мінімальний рекомендований розмір аліментів». Мінімальний гарантований розмір аліментів є нижньою межею, тобто розміром, який гарантовано буде стягнутий. Він становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений лише в порядку позовного провадження у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів і становить один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Достатній рівень означає наявність «мінімуму достатку», який дає змогу виживати особі або сім`ї, в зв`язку з чим присудження мінімального рекомендованого розміру аліментів входить до предмета доказування та присудження стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі не меншому за 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку за кожен місяць за період з січня 2022 року по січень 2025 року. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складав: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, тому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років мусив становити не менше: з 1 січня 1309 грн, з 1 липня - 1372 грн, з 1 грудня 1416,50 грн (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років). Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складав 2833 гривні, тому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років мусив становити не менше 1416,50 грн (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років). Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складав 3196 гривень, тому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років мусив становити не менше 1598 грн (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років). За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позицію відповідача по справі та положення ст.ст.180-182, 184, 192 СК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за минулий час, а саме, за період з січня 2022 року по січень 2025 року, у твердій грошовій сумі, а саме: з січня по червень 2022 року включно по 1309 грн на місяць, з липня по листопад 2022 року включно по 1372 грн на місяць, з грудня 2022 року по грудень 2023 року включно по 1416,50 грн на місяць, з січня 2024 року по 14 січня 2025 року включно по 1598 грн на місяць, а всього 53103,50 грн. Вказаний розмір має бути зменшено на 3200 грн, які, як підтверджено наданими суду доказами, сплачені як аліменти у червні 2024 року, і остаточно визначити до стягнення 49903,50 грн. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, не є завищеним та не буде порушувати прав та інтересів відповідача. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю, оскільки за період з 15.01.2025 року по березень 2025 року аліменти вже були стягнуті за іншим рішенням суду та сплачені відповідачем. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211\~(одна\~тисяча двісті\~одинадцять)\~грн.\~20\~коп та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.\~ст.\~180-182,\~184\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: partial