Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет», в інтересах якого діє представник Ткаченко Ю.О., звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 1149594 від 28.04.2021 в розмірі 44 044,00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1149594 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису Gr3Oe75ceO, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1149594 від 28.04.2021, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією від 28.04.2021, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Позикодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». У договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1149594 від 28.04.2021, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, заборгованість останнього за договором позики складає - 44044,00 грн., зокрема: 13 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31044,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1149594 від 28.04.2021. 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1149594 від 28.04.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 44044,00 грн., з яких: 13 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 31044,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що позовна заява подається в електронній формі, сума судового збору, що підлягає сплаті становить 2422.4 грн. (3028,00 грн. * 0,08 = 2422.4 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн з посиланням на те, що між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Юлія Олегівна укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024. Сторони в п.п. 4.1. Договору визначили, що клієнт сплачує на користь адвоката винагороду, зокрема у розмірі 3 500,00 грн. за вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначній справі для формування позовної заяви (500,00 грн.) та підготовку/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (3 000,00 грн.), що разом складає 3 500,00 грн. Ухвалою суду від 01 січня 2025 року дану позовну заяву було залишено без руху. ( т.1 а.с.120-121) На виконання ухвали суду від 01.01.2025 представником позивача подано 03.01.2025 заяву про усунення недоліків. (т.1 а.с.124-125) Ухвалою суду від 06 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (т.1 а.с.131-133) 22.01.2025 до суду поступила заява від представника відповідача Котика Р.В. про вступ у справу як представника, в якій представник відповідача просить суд на підставі наявних в справі доказів повністю відмовити позивачу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в задоволені позову до [PERSON] а також [PERSON] та не сприяти ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в шахрайстві, спрямованому на протиправне заволодіння грошима відповідача. Зазначаючи, що в т.з. договорі позики від 28.04.2021 зазначено, що ТОВ « Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (паспорт № [NUMBER] , ІПН [NUMBER] ), уклали цей договір позики. На 28.04.2021 такого позичальника як [PERSON] , який в т.ч. володіє паспортом № [NUMBER] не існувало, бо в особи з попереднім прізвищем [PERSON] на дату 28.04.2021 після заміжжя в 2020 році прізвище змінилося на [PERSON] , з цих підстав з попередня [PERSON] стала Іванишин і стала володіти паспортом № [NUMBER], що виданий установою 2616 датою 20.10.2020. Іншими словами працівниками ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» 28.04.2021 використано попередні персональні дані нинішнього відповідача по справі (неясно тільки звідки взято фінансовий номер, якого відповідач ніколи ні мала ні яким користувалася) за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», щоби за участі суду заволодіти чужими грошима на свою користь. В справу не подано й доказу з якого банку 28.04.2021 кошти в зазначеній позивачем сумі відповідачу виплачено і як таке відбулося - готівкою чи в безготівковій формі, тобто відсутня розписка відповідача або дані про рахунок відповідача в банку і в якому банку. В довідці від 14.11.2024 № КД-000002172/ТНПП зазначено, що ТОВ ФК «Фінекспрес» повідомило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що отримувачем 13000,00 грн є [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] , відповідачу однак невідомо, що за ЕПЗ номер [NUMBER] і в якому банку та на яке ім`я ЕПЗ номер [NUMBER] видано. (т.1 а.с.143-146) Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року заяву представника відповідача [PERSON] про відвід судді від 04.02.2025 - повернуто заявнику. (т.1 а.с.160-162) Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року визнано обов`язкову явку та участь позивача в судовому засіданні по даній цивільній справі. (т.1 а.с.173-174) Представником відповідача [PERSON] 05.03.2025 подано до суду заяву про розгляд справи без участі в якій просив суд в задоволенні з позовної заяви про стягнення заборгованості позивачу невідкладно відмовити в повному обсязі (без участі в засіданні відповідача, а також представника відповідача). Також в даній заяві зазначив, що позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь ніби то заборгованість за договором позики, судові витрати та витрати понесені на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позикодавцем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти на строк зі сплатою процентів у розмірі, що й указано в договорі. Далі позивач зазначає, що щодо цього договору були укладені договори факторингу у відповідності до умов яких, позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб -боржників в тому числі і до відповідача за договором позики. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. Оглянувши матеріали справи, звернувши увагу на надані до договору докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що є фактичні обставини, які однак не породжують відповідних подальших юридичних наслідків, оскільки для таких немає доказів. В справі є договір позики з виписаними у ньому умовами. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В правовідношенні дійсно укладено договір факторингу у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики з відповідачем. Відповідно до Реєстру права вимог до договору факторингу позивач набув прав грошової вимоги від відповідача по заборгованості за основною умовою договору, та за відсотками. На підтвердження наявності заборгованості відповідача представник позивача склав розрахунок заборгованості, проте які данні використовувались при складенні даного розрахунку позивачу невідомо. Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти були отримані відповідачем. Так, у договорі не зазначені банківські реквізити, за якими відповідачу мають бути перераховані кредитні кошти. розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача чи банку позивача. Матеріали справи не містять і доказів того, що позичкодавцем виконані умови договору позики та надано позичальнику (відповідачу) кредит, оскільки відсутні докази того, на який саме рахунок або картку перераховувались кредитні кошти та докази того, що ці реквізити вказані відповідачем. Не зрозуміло також чому в договорі зафіксований паспорт відповідача, якого ніколи не існувало, а також фінансовий телефонний номер, яким відповідач ніколи не користувалася, чому заява на ніби то отримання кредиту та кредитний договір містять різні прізвища ніби то позичальника. Інших доказів по суті спору матеріали справи не містять та позивач не вказує обставин, які унеможливили йому подати інші докази на підтвердження заявлених вимог. Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд мав би дійти висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що право-попередниками позивача на користь відповідача були перераховані кошти. В той же час на момент укладення т.з. договору з особою позичальника особи на прізвище [PERSON] не існувало, бо з 15.09.2020 прізвище [PERSON] змінене на [PERSON] з підстави одруження (свідоцтво про шлюб від цієї ж дати додаю), з 12.10.2020 паспорт у відповідача був у пластиковій формі за №005314489, проте такий було втрачено десь в березні 2021 за не з`ясованих підстав, в той же час паспорт № [NUMBER] відповідач в останній раз бачила орієнтовно в березні 2021, а з 01.07.2021 і до тепер відповідач володіє паспортом № [NUMBER] (фотокопії паспортів відповідача додаю), тому незбагненно чому в договорі зазначений якийсь екзотичний паспорт відповідача, що зокрема, свідчить, що позивач на засадах процесуального шахрайства пробує заволодіти грошима відповідача. З огляду на викладене є безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог йому слід відмовити. (т.1 а.с.199-206) Представником позивача [PERSON] 18.03.2025 та 10.04.2025 подано до суду заяви про розгляд справи у відсутності представника позивача. (т.1 а.с.225-226, 239-240) Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин, так як його неявка в судове засідання перешкоджає вирішенню справи по суті. (т.1 а.с.246-250) Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 червня 2025 року Ухвалу Городенківського районного суду від 15.04.2025 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. (т.2 а.с.42-44) Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.06.2025 дану справу розподілено судді Гайдич Р.М. (т.2 а.с.54) Ухвалою від 25 червня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 1149594 від 28.04.2021- призначено до судового розгляду по суті. (т.2 а.с.55-56) В судовому засіданні 20.08.2025 представник відповідача [PERSON] пояснив, що проти позову заперечують, оскільки невідомо хто брав гроші по номеру карти, відповідачка кредит не брала, до правоохоронних орачів відповідач зверталася, але їй відмовити. Зазначив, що на відповідачку є оформлених біля 83 кредити, це було з`ясовано в іншій справі, що була на розгляді в суді. Також, ствердив, що вони зверталися в банк для надання інформації проте їм усно повідомили що дану інформацію не можуть надати. Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк». (т.2 а.с.96-98) Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду від представника позивача директора ТОВ «Фінпром Маркет» Гедзь О.В. 18.09.2025 поступила заява про розгляд цивільної справи № 342/1504/24 у відсутності представника позивача, в якій просить суд цивільну справу розглядати у відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Також, щодо отриманої відповідь, у позивача виникли обставини для надання додаткових пояснень в порядку ст. 241 ЦПК України. В матеріалах цивільної справи міститься відповідь разом із банківською випискою, з якої вбачається, що картковий рахунок № [NUMBER] належить відповідачу та 28.04.2021 на зазначену вище банківську картку здійснено зарахування коштів в розмірі 13 000,00 грн., що у свою чергу підтверджує дійсність/реальність доказів наданих позивачем, які підтверджують перерахування коштів на рахунок відповідача, зокрема: - електронна платіжна інструкція № b3854ff6-016d-4c3f-b8f4-fdf86586ad82 від 28.04.2021 року видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» (фінансова компанія, яка діє на підставі ліцензії, яка видана Національним банком України на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку - платіжний інструмент/платіжна система) [документ виданий платіжною системою]; - Довідка № КД-000002172/ТНПП від 14.11.2024 видана платіжною системою/ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією /квитанцією № b3854ff6-016d-4c3f-b8f4-fdf86586ad82 від 28.04.2021 року [документ виданий платіжною системою]; - Лист № 15/11/24-69 від 15.11.2024 р. виданий Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту Відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № b3854ff6-016d-4c3f-b8f4-fdf86586ad82 від 28.04.2021 року [документ виданий Позикодавце.(т.2 а.с.122-123) Відповідач та представник відповідача в судове засідання не прибули, від представника відповідача [PERSON] до суду 18.09.2025 поступила заява про розгляд справи без участі, в якій представник відповідача просить суд без подальшої участі в судовому засіданні представника відповідача та/чи відповідача позивачу в задоволені позову обов`язково відмовити. Зазначає, що позивач пред`явив позов про стягнення за Кредитним Договором №1149594 від 28.04.2021р. що включає - заборгованість за тілом кредиту 13 000,00 грн., заборгованість за відсотками (1,99%/день) 31044,00 грн. тобто за договором, що діє 30 днів, додатково позивач хоче - судовий збір у розмірі 2422,40 грн. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Після витребування судом даних з Приватбанку, встановлюється, що між кредитодавцем та [PERSON] 28 квітня 2021 року міг бути укладений кредитний договір №1149594, на суму кредиту 7000 грн. або на суму 14999 грн. (в загальному на суму 21999 грн.), але хто кредитодавець по таких виплатах не з`ясовується, в той же час кредитний договір є за умовами - кредитодавець зобов`язалося надати позичальникові кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (чи надав не встановлюється, бо суми 13 000,00 грн. (таку заборгованість за тілом кредиту вимагає позивач, однак надходження на рахунок позичальника 28.04.2021 названої суми не було), а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. В той же час право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене і оскільки, враховуючи положення кредитного договору та не сплату відповідачкою всіх нарахованих процентів протягом двадцяти денного періоду оскільки, строк кредитування за договором № 3593471 не продовжувався, тому він закінчився 28 травня 2021 року, у зв`язку з чим стягненню підлягала б, якщо б поступив кредит в сумі 13 000,00 грн. позичальнику, заборгованість за період з 28 квітня 2021 року по 28 травня 2021 року включно, а саме тіло кредиту в розмірі 13 000,00 грн. та зі сплати відсотків (13 000,00 грн. * 30 дн. * відсотки % за користування кредитом). В той же час не знайдено, щоби 28.04.2021 відповідач отримала на банківський рахунок 13 000,00 грн. кредиту. (т.2 а.с.116-119) Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вислухавши представника відповідача в судовому засіданні 20.08.2025, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в судовому засіданні 25.09.2025, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до наступного. 28 квітня 2021 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та [PERSON] (паспорт № [NUMBER] , ІПН [NUMBER] ) було укладено Договір позики №1149594 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). За цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. (т.1 а.с.18 ) Підписанням цього Договору позики відповідач підтвердив, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 4.1 п. 4 Договору позики). А також позичальник до моменту підписання Договору вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі (п.п. 4.2 п. 4 Договору позики). Згідно п.2 Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1149594 від 28.04.2021 сума позики становить - 13 000,00 грн., строк позики - 30 днів, дата повернення позики (останній день) - 28.05.2021, процентною ставки (базова) день 1,99 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 178,85% Орієнтовна загальна вартість позики 14611,00 грн. Згідно п.3 Договору проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п. 5 Договору позики, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Пунктом 10 Договору позики визначено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі виникнення понадстрокового користування позикою (або її частиною), Товариство має право переуступити своє право вимоги третім особам без згоди на це позичальника. Таким чином, судом встановлено, що 28.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1149594 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом надсилання [PERSON] одноразового ідентифікатора Gr3Oe75ceO. Згідно з довідкою про ідентифікацію ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір №1149594 від 28.04.2021, ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», одноразовий ідентифікатор: Gr3Oe75ceO; час відправки ідентифікатора позичальнику: 28.04.2021 11:52:37; електронна адреса: [INFO] (а.с.40) Відповідно до платіжної інструкції № d3854ff6-016d-4c3f-b8f4-fdf86586ad82 [PERSON] 28.04.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 13000,00 грн, на платіжний інструмент [NUMBER] що також підтверджується довідкою № КД-000002172/ТНПП від 14.11.2024. (а.с.16,44,45) Згідно листа №15/11/24-69 від 15.11.2024 ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомило та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі платіжної інструкції № d3854ff6-016d-4c3f-b8f4-fdf86586ad82 перераховано кошти на виконання умов договору позики №1149594. (а.с41-43) Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики №1149594 від 28.04.2021 за період з 28.04.2021 по 17.12.2024 загальна сума заборгованості становить 44044,00 грн, з яких: 13000,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 31044,00 грн - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами. (а.с.7-12) 26 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»(Фактор) уклали Договір факторингу №2610, за умовами якого фактор передає грошові кошти. Що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги. Які належали клієнту за кредитними договорами. Перехід від клієнта до фактора Прав вимоги за Портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів -прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру заборгованостей в електронну вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно Портфеля заборгованості та набуває відповідні Права вимоги. (п.п.1.1,5.1 даного Договору). (т.1 а.с.47-55). 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» підписано Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 2610 від 26.10.2021. (т.1 а.с.60,62) Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 26.10.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за договором позики №1149594 від 28.04.2021 на суму 44044,00 грн. (т.1 .с.63 -65) 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК, за умовами фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей, в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги). Перехід від клієнта до фактора Прав вимоги за Портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно Портфеля заборгованості та набуває відповідні Права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних Прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. (п.п.1.1., 5.2 даного Договору).(т.1 а.с. 70-78) 03 квітня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підписано Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023. (т.1 а.с.83-84) Відповідно до реєстру заборгованості від 03.04.2023, що є додатком №1 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі, до відповідача за договором позики №1149594 від 28.04.2021 на суму 44044,00 грн. (а.с.85-87) Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідачка та представник відповідача посилаються на те, що при укладенні т.з. договору з особою позичальника особи на прізвище [PERSON] не існувало, бо з 15.09.2020 прізвище [PERSON] змінене на [PERSON] з підстави одруження, з 12.10.2020 паспорт у відповідача був у пластиковій формі за №005314489, проте такий було втрачено десь в березні 2021 за не з`ясованих підстав, в той же час паспорт № [NUMBER] відповідач в останній раз бачила орієнтовно в березні 2021, а з 01.07.2021 і до тепер відповідач володіє паспортом № [NUMBER] . Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 15 вересня 2020 року з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (т.1 а.с.208) Після реєстрації шлюбу та зміни прізвища [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , було видано 12.10.2020 паспорт громадянина України номер [NUMBER] . який був дійсний до 12.10.2030. (т.1 а.с.148) В подальшому, як зазначає представник відповідача у зв`язку із втратою паспорта, відповідачка [PERSON] з 01.07.2021 і до тепер володіє паспортом № [NUMBER] . Із копії паспорта громадянина України № [NUMBER] вбачається, що даний паспорт виданий [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] . Проте, у відповідачки як до зміни її прізвища, так і після неї, залишився незмінним - РНОКПП - [NUMBER] , тому суд вважає, що « [PERSON] » (РНОКПП: [NUMBER] ) і « [PERSON] » (РНОКПП: [NUMBER] ) є однією особою. Що стосується твердження представника відповідача, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти були отримані відповідачем, так, як у договорі не зазначені банківські реквізити, за якими відповідачу мають бути перераховані кредитні кошти, відсутні докази того, на який саме рахунок або картку перераховувались кредитні кошти та докази того, що ці реквізити вказані відповідачем. Як вбачається із договору позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) № 1149594 від 28.04.2021 в даному договорі в п.11 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказано, зокрема: [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , тел.. [NUMBER] , е-mail: [INFO] , рахунок: [NUMBER] . Отже, в договорі позики № 1149594 від 28.04.2021 було зазначено рахунок відповідачки. Також із отриманої відповіді АТ КБ «ПриватБанк» 08.09.2025, яка надана суду на виконання ухвали суду від 28.08.2025, вбачається, що на ім`я [PERSON] (в банку емітовано карту № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ). Ідентифікаційні дані власника картки: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , серія та номер паспорта [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти) [NUMBER] . Також, зазначено, що номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою [NUMBER] за період 28.04.2021 - 28.05.2021рр: фінансовий номер телефону: до 19.05.2021 - [NUMBER] , починаючи з 19.05.2021 - [NUMBER] , номер телефону, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . (т.2 а.с.112) Із виписки за договором б/н за період 28.04.2021 -28.05.2021, яка надана АТ КБ «ПриватБанк» по картці 5168757338374491 [PERSON] . РНОКПП [NUMBER] , вбачається, що 28.04.2021 на дану картку зараховано переказ коштів в розмірі 13000,00 грн. (т.2 а.с.113-114 (на зворотньму боці аркуша)). Отже, на підставі вищенаведеного, судом встановлено, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення договору позики № 1149594 від 28.04.2021 з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі, визначеному договором. Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідачка була зобов`язана надати відповідні докази згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 76 ЦПК України та, оскільки належних та допустимих доказів на спростування укладення договору позики та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано, її заперечення проти позовних вимог в цій частині є безпідставними. Що стосується нарахування відсотків на підставі укладеного договору позики, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.2 Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1149594 від 28.04.2021 сума позики становить - 13 000,00 грн., строк позики - 30 днів, дата повернення позики (останній день) - 28.05.2021, процентною ставки (базова) день 1,99 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 178,85% Орієнтовна загальна вартість позики 14611,00 грн. Як вбачається із розрахунку суми заборгованості за договором позики № 1149594 від 28.04.2021, проценти за користування кредитом відповідачці нараховано за період з 28.04.2021 по 26.08.2021. Між тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Таким чином нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене і оскільки, враховуючи положення п.п.2,3 договору позики та не сплату відповідачкою всіх нарахованих процентів протягом строк кредитування за договором № 1149594 не продовжувався та закінчився 28 травня 2021 року, стягненню підлягає заборгованість за період з 28 квітня 2021 року по 28 травня 2021 року включно в розмірі 20761,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 13000,00 грн. та заборгованості зі сплати відсотків в сумі 7761,00 грн. (13000 грн. * 30 дн. * 1,99%/100), яка і підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 09.12.2024 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення а саме в розмірі 20 761,00 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме в сумі 1141,85 грн. (20761,00*2422,40/44044,00) Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником позивача до суду надано копію договору про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, укладений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О., акт прийому-передачі справ на надання правничої допомоги, який є додатком №1 до Договору № 01-11/24, копію акту №1-П приймання-передачі наданої правової допомоги від 02.12.2024, платіжну інструкцію за оплату адвокатських послуг, копію ордеру серії АХ № 1149961, копі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. (а.с.90-95,98-100, 101-103-106). Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, тому суд вважає за необхідне пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1649,55 грн. (3500*47,13%(відсоток задоволеного позову)/100) На підставі викладеного, ст.ст. 512, 526, 536, 614, 625-628, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1078, 1079, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial