Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

27.01.2025 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Вінницяпобутхім» про стягнення заробітної плати, 05.08.2025 року судом зареєстровано заяву про збільшення позовних вимог. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 07.08.2007 року по 31.12.2024 року позивач перебувала в трудових відносинах з ПрАТ «Вінницяпобутхім» на посаді менеджера з оптової торгівлі. З вересня 2022 року по червень 2023 року відповідач нараховував, але не виплачував заробітну плату. Розмір заборгованості складає 190\~346,70 грн., станом на червень 2023 року, згідно довідки № 52 від 31.07.2023 року. Зазначена заборгованість була виплачена в повному обсязі, однак, починаючи з липня 2023 року по 31.12.2024 року заробітна плата також нараховувалась, але не виплачувалась. Наказом № 12 від 31.12.2024 року [PERSON] було звільнено з посади менеджера в оптовій торгівлі за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. При звільненні сума заборгованості за період з липня 2023 року по 31.12.2024 року не була виплачена, довідку про заборгованість відповідач надав лише 28.07.2025 року, у зв`язку з чим позивач збільшила позовні вимоги. Станом на 28.07.2025 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] , згідно довідки № ВП00-000008 від 28.07.2025 року за період з липня 2023 року включно по грудень 2024 року не виплачена, складає всього: сукупний дохід - 529\~888, 38 грн., утримання 107\~435, 65 грн., сума до виплати 422\~457, 73 грн., в т.ч. компенсація за невикористану відпустку 78 днів 93\~088, 32 грн. На підставі зазначеної довідки [PERSON] просила стягнути на її користь з ПрАТ «Вінницяпобутхім» невиплачену при звільненні заробітну плату за період з 01.07.2023 року по 31.12.2024 року в розмірі 422\~452,73 грн.; невиплачену при звільненні компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 93\~088, 32 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 5\~000 грн. Судом вчинені наступні процесуальні дії. 28.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 32). Ухвалою суду від 25.02.2025 року у відповідача витребувано докази. Ухвалою суду від 27.05.2025 року витребувані докази з ГУ ДПС у Вінницькій області. В судове засідання представник позивача адвокат Підреза І.В. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала відповідно до викладених обставин. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку. Відзиву на позов, будь-яких клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,\~280 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , наказом № 43 від 08.10.2007 року прийнята на посаду територіального менеджера (м. Одеса) ЗАТ «Вінницяпобутхім», яке з 29.04.2011 року перейменоване в Приватне акціонерне товариство (ПрАТ) «Вінницяпобутхім». Трудовий договір менеджера відділу продажів ПрАТ «Вінницяпобутхім» 27.11.2020 року укладений з [PERSON] . Згідно довідки № 52 від 31.07.2023 року (а.с. 10) [PERSON] працювала на посаді менеджера в оптовій торгівлі (регіональним) в ПрАТ «Вінницяпобутхім» з 10.10.2007 року. Її дохід з вересня 2022 року по червень 2023 року (до видачі) складав 190\~346,70 грн. (нараховано щомісячно 24\~266, 67 грн.). Станом на 30.06.2023 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] складала 190\~346, 70 грн. та була виплачена позивачу. Наказом № 12 (розпорядженням про припинення трудового договору) [PERSON] (таб. № 619), менеджера в оптовій торгівлі (регіональний) відділу продажів ПрАТ «Вінницяпобутхім» звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Визначено право на компенсацію за 78 календарних днів невикористаної щорічної відпустки: 15 календарних днів за період з 08.10.2021 року по 07.10.2022 року; 28 календарних днів за період з 08.10.2022 року по 07.10.2023 року; 7 календарних днів за період з 08.10.2023 року по 31.12.2023 року; 21 календарний день за період з 01.01.2024 року по 07.10.2024 року; 7 календарних днів з 08.10.2024 року по 31.12.2024 року (а.с. 21). Згідно довідки ГУ ДПС у Вінницькій області від 17.06.2025 року, наданої на виконання ухвали суду від 27.05.2025 року про витребування доказів, відповідно до інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб-платників податків інформація про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.07.2023 року до 31.12.2024 року Приватним акціонерним товариством «Вінницяпобутхім» (код ЄДРПОУ 30684913) по [PERSON] відсутня. На час розгляду справи судом заборгованість по зарплаті за період з липня 2023 року по 31.12.2024 року, а також компенсація за 78 днів невикористаної відпустки при звільненні не виплачена. Згідно довідки ПрАТ «Вінницяпобутхім» № ВП00-000008 від 28.07.2025 року за період з липня 2023 року по грудень 2024 року включно не виплачена [PERSON] заробітна плата складає всього: 529\~888, 38 грн. сукупний дохід, утримання 107\~435, 65 грн., сума до виплати 422\~457, 73 грн., в т.ч. компенсація за невикористану відпустку 78 днів 93\~088, 32 грн. Між сторонами виник спір щодо права позивача на оплату праці, компенсацію за невикористану відпустку, тому при вирішенні спору суд застосовує\~відповідні норми\~КЗпП України,\~Закону України "Про оплату праці". Статтею 43\~Конституції України передбачено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1ст. 94 КЗпП України, ч. 1ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. Згідно ст.\~21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно ч.\~1\~ст.\~83\~КЗпП України\~у разі\~звільнення працівника\~йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також надані позивачем докази, довідку ПрАТ «Вінницяпобутхім» про заборгованість по заробітній платі № ВП00-000008 від 28.07.2025 року, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену за період з липня 2023 року по 31.12.2024 року заробітну плату в сумі 436\~800,06 грн. та компенсацію за невикористану відпустку за 78 днів в розмірі 93\~088,32 грн., а всього 529\~888,38 грн. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму 529\~888,38 грн. без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів (п. 6 ППВСУ від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Слід зазначити, що на підставі цієї довідки позивачем помилково визначена в позовних вимогах сума заборгованості по зарплаті і компенсація невикористаної відпустки, оскільки із довідки вбачається, що за грудень 2024 року сума компенсації вже включена роботодавцем у загальну виплату (24\~266,67 грн. заробітна плата + 93\~088,32 грн. компенсація відпустки = 117\~354,99 грн.), тому стягненню підлягає саме загальна сума боргу 529\~888,38 грн., що складається із заборгованості по зарплаті (436\~800,06 грн.) і компенсації відпустки (93\~088,32 грн.) Оскільки при зверненні до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 54 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в загальній сумі 5\~298, 88 грн. На підставі договору № 01-14/01/25 від 14.01.2025 року, укладеного між [PERSON] і адвокатом Підрезою І.В., детального опису робіт від 24.01.2025 року, платіжної інструкції від 14.01.2025 року, витрати позивачки на правничу допомогу складають 5\~000 грн. Враховуючи вимоги ст.ст. 138, 141 ЦПК України, складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову і особливості розгляду конкретної справи в спрощеному провадженні, задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5\~000 грн.

Outcome: approved