Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

19.08.2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3755506174-161550 від 11.12.2021\~року укладеного між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] , за яким відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн строком на 14 днів, за кредитним договором №77567825 від 09.09.2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , за яким відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 грн строком на 30 днів, на умовах повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом. В обґрунтування позову посилалося на те, що у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань у\~\~ [PERSON] \~\~перед первісним кредитором виникла заборгованість за договором\~№3755506174-161550 від 11.12.2021\~року в розмірі 7298,00 грн, за кредитним договором №77567825 від 09.09.2021 року в розмірі 17482,88 грн. 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3755506174-161550 від 11.12.2021\~року. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77567825. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77567825. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача вищевказаними договорами. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.08.2025 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання. Відзив на позов не подав. За таких обставин суд ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у справ доказів, на що позивач надав згоду, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Щодо кредитного договору №3755506174-161550 від 11.12.2021. Судом встановлено, що 11.12.2021 року ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] уклали кредитний договір №3755506174-161550, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн строком на 14 днів з кінцевою датою повернення 25.12.2021, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору (а.с.17-22). Договір №3755506174-161550 від 11.12.2021 року укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором C37YXMS2 (а.с.17-23). Також відповідачем підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту відповідно до якого погоджено суму кредиту 2000,00 грн; строк кредитування 14 днів (а.с.24-26). Згідно п.2.2. Договору позики відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн, строком на 14 днів, зобов`язувався сплатити позичальнику проценти за користування кредитом згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.17-23). Згідно довідки сервісу онлайн платежів від 09.12.2024 за вих.№2873 11.12.2021 позивачем здійснено переказ грошових коштів відповідачу на карту у сумі 2000,00 гривень на кртку з маскою [NUMBER] , призначення платежу: зарахування на карту 2000,00 грн (а.с.30). Картку з відповідною маскою вказано у пункті «Реквізити сторін» договору №3755506174-161550 від 11.12.2021 року (а.с.22\~зв.) 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3755506174-161550 від 11.12.2021\~року (а.с.45-47). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №07/03/23 ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с.11). Згідно договору про відступлення прав вимоги від 07.03.2023 року №07/03/23 ТОВ Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило право вимоги до ТОВ «Коллект центр», зазначене також підтверджується актом приймання передачі реєстру боржників від 07.03.2023 року (а.с.61-62). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3755506174-161550 від 11.12.2021\~року у [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем станом на 07.03.2023, яка становить 2546,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~2000,00 грн; заборгованість за процентами 546,00 грн (а.с.32-36). Контррозрахунку відповідач не надав. Щодо кредитного договору №77567825 від 09.09.2021 року. 09.09.2021 року ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали кредитний договір №77567825, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6000,00 грн строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 09.10.2021, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою 1,99 % в день (а.с.65). Договір №77567825 від 09.09.2021 року укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором gQ3NJcC0PV (а.с.65 зворот). Згідно Договору позики відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 грн, строком на 30 днів, зобов`язувався сплатити позичальнику проценти за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день, що зафіксовано в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.65 зворот). Згідно довідки ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 19.05.2025 за 09.09.2021 позивачем здійснено переказ грошових коштів відповідачу на карту у сумі 6000,00 гривень (а.с.37). 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77567825 (а.с.50-52). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77567825 (а.с.57-59). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №07/03/23 ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №77567825 від 09.09.2021 року у [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем станом на 22.02.2022, яка становить 17482,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~6000,00 грн; заборгованість за процентами 11481,90,00 грн, 3% річних 0,98 грн (а.с.40-42). Контррозрахунку відповідач не надав. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до\~статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, договори про надання фінансового кредиту №3755506174-161550 від 11.12.2021\~року, №77567825 від 09.09.2021 року підписаний відповідачем\~за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджує укладання між сторонами правочину. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК Українизобов`язання\~має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83-84, 228, 229, 235, 243, 264-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру заборгованості, наявності доказів, що її підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Аналізуючи надані позивачем розрахунки до кредитних договорів №3755506174-161550\~від 11.12.2021\~року,\~№77567825\~від 09.09.2021\~року суд вбачає, що відповідачем [PERSON] було отримано кредитні кошти в розмір 2000,00 грн та 6000,00 грн відповідно до умов кредитних договорів, а отже заборгованість [PERSON] за за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн та 6000,00 грн відповідно, є встановленою у вказаному розмірі, бо кредит було отримано у вказаній сумі, заборгованість за тілом кредиту не змінювалася протягом строку кредитування, а отже позовні вимоги позивача в цій частині підлягають повному задоволенню. Встановленими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача є і проценти за користування кредитом за договором №3755506174-161550\~від 11.12.2021\~року в розмірі 546,00 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, суд зазначає наступне. Кредитний договір №3755506174-161550 від 11.12.2021, укладений [PERSON] є строковим, тобто укладеним на на 14 днів з кінцевою датою повернення кредиту -25.12.2021. Умов про пролонгацію кредитного договору за ініціативою товариства, клієнта або про автопролонгацію Договір не містить. Враховуючи, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється і в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, про що зазначено у Постанові Великої палати ВС від 28.03.2018 у справі №14-10цс18, вимоги позивача про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії Договору тобто після 25.12.2021, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Вимоги, в порядку\~ст.625 ЦК України, позивачем до [PERSON] не заявлені. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем невірно було розраховано проценти за користування відповідачем кредитними коштами, оскільки зазначені проценти були нараховані позивачем відповідачу поза межами 14-ти денного строку кредитування, а тому стягненню з відповідача підлягає тільки та сума заборгованості, яка виникла в період дії договору та встановлена за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Таким чином, позовна вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості за кредитним договором №3755506174-161550 від 11.12.2021 в сумі 4752,00 грн не підлягає стягненню з відповідача, тим самим суд відмовляє у її задоволенні. Що стосується нарахованих процентів за умовами кредитного договору №77567825 від 09.09.2021, то вбачається, що 09.09.2021 ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6000,00 грн строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 09.10.2021, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою 1,99 % в день. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було долучено розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 10.01.2023 року [PERSON] нарахована заборгованість у розмірі 17482,88 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн; заборгованість за процентами 11481,90 грн; 3% річних -0,98 грн. Даючи оцінку правомірності нарахування відсотків за договором, суд зазначає, що згідно укладеного між сторонами договору кредиту у сумі 6000,00 грн, кредитні кошти було надано відповідачу строком на 30 днів до 09.10.2021 року включно. Кредитний договір №77567825 від 09.09.2021 року умов пролонгації строку кредитування не містить, а тому сума заборгованості за процентами у відповідності до умов договору за період з 09.09.2021 по 09.10.2021 включно становить 3701,40 грн, відповідно заборгованість визначена позивачем в розмірі 11481,90 грн є такою, що не відповідає дійсності, а тому позовна вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~ЦК України, який доповнений\~ЗУ від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану»\~та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Що стосується\~стягнення з\~відповідача нарахованих\~3%\~річних в\~розмірі 0,98\~грн,\~то проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] \~\~в даному випадку також звільняється, на підставі вищезазначеного пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~ЦК України, від сплати зазначених у позові представником позивача 3% річних за прострочку в розмірі 0,98 грн, що передбачені\~ст.625 ЦК України. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Надані позивачем докази підтверджують що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3755506174-161550\~від 11.12.2021\~року в розмірі 2546,00 грн, за кредитним договором №77567825\~від 09.09.2021\~року в розмірі 9701,40 грн. За таких обставин, позов Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Коллект Центр»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором підлягає частковому задоволенню на загальну суму 12247,40 грн (12247,40 *100%/24780,88=49,42% від заявленої ціни позову). В решті позову ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості №3755506174-161550 від 11.12.2021\~року, за кредитним договором №77567825 від 09.09.2021 слід відмовити за необґрунтованості суми боргу. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень частин 1 та 3 (пункт 1) ст.133\~ЦПК України, згідно яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом ТОВ «Коллект Центр» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 грн, які просило стягнути із відповідача. Оскільки позовні вимоги Тоариства задоволено частково, а саме на 49,42% від заявленої суми позовних вимог, то частковому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає і судовий збір (2422,40*49,42%=1197,15 грн), а саме в розмірі 1197,15 грн. Вирішуючи питання про витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн, суд виходить з того, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, договір на надання правової допомоги № 01-07/2024 (а.с.12-14), заявку про надання юридичної допомоги №382 від 01.07.2025 (а.с.15), витяг з Акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 (а.с.16), в якому викладений розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в розмірі 13000 гривень, який складається з усних консультацій в розмірі 3000,000 грн, складанні процесуальних документів в розмірір 9000,0 грн (а.с.16). Співмірність витрат на правову допомогу позивачу відповідач не оспорив. Однак, враховуючи, що позов задоволено на 49,42 %, то слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 6424,60 гривень (49,42*13000/100), тобто пропорційно розміру задоволених\~позовних вимог.

Outcome: partial