Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів. В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.11.2016 з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення із 10.10.2016 і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . З квітня 2023 року син [PERSON] 28.06.2006 почав проживати з ним, що підтверджується довідкою квартального комітету. Відповідач отримує аліменти та витрачає їх не на потреби сина. Просить звільнити від сплати аліментів та стягнути їх в розмірі частини на утримання сина. Відповідач подала відзив, в якому позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Позивач виїхав до Великобританії, місто Скортон, де проживає зі своєю родиною (дружина і донька). Її син [PERSON] з батьком не проживає, а проживає у сторонніх людей, які допомагають йому як біженцю з України. Позивач налаштовує сина проти неї та перешкоджає спілкуванню. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Крім того, пояснив, що позивач з дитиною виїхали за кордон, де проживають. Відповідач та її представник вимоги не визнали, суду пояснили, що син виїхав з батьком до Великобританії, але син проживає окремо від батька, в іншій сторонній родині, які допомагають йому як біженцю з України. Батько проживає окремо зі своєю родиною. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.11.2016 з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення із 10.10.2016 і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . Позивач посилається на те, що син [PERSON] з 01.04.2023 проживає з ним, що підтверджується довідкою квартального комітету. Відповідач суду повідомила, що позивач виїхав до Великобританії, місто Скортон, де проживає зі своєю родиною (дружина і донька). Її син [PERSON] з батьком не проживає, а проживає у сторонніх людей, які допомагають йому як біженцю з України. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом частини першої\~ судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У частині першій\~статті 10 СК України\~зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього\~Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). \~Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Позивачем надані довідки сплату податків, підтвердження про реєстрацію у лікарні, лист-підтвердження студенту, тощо, але з них неможливо зробити висновок, де та с ким проживає дитина та позивач. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що син проживає з ним та перебуває на його утриманні, за таких обставин, позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 273 СК України,

Outcome: dismissed