Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27012,40 гривень, а також стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі Позикодавець) та [PERSON] (надалі Позичальник/Відповідач) укладено Договір позики №75224846 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 020,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Враховуючи викладені вище умови Договору позики №75224846 від 17.06.2021 та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 27 012,40 грн. (розрахунок заборгованості додається), зокрема: -8 020,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; -18 992,40 грн. сума заборгованості за відсотками. 19.11.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 1 911 від 19.11.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75224846 від 17.06.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75224846 від 17.06.2021 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 27 171,76 грн., з яких: 8 020,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 151,76 грн. - сума заборгованості за відсотками. Покликаючись на умови кредитного договору, правові позиції Верховного суду, норми ЦК України, просили стягнути з відповідача заборгованість. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу порядок подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 16 вересня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову оскільки, в обґрунтування своїх позовних вимог договір позики №75224846 від 17.06.2021 був укладений з використанням нечесної підприємницької практики. Позов не містить доказів виконання кредитодавцем такого обов`язку. Так, в матеріалах справи відсутній паспорт споживчого кредиту за встановленою законом формою. Як вбачається з вказаного договору і додатку №1 до нього: сума кредиту 8,020,00 грн.; строк кредиту 30 днів; відсоткова ставка 1,99% за кожен день. Отже, виходячи з таких умов: нараховані відсотки мали б становити 8020,00* (30*1,99%)=4787,94 грн. Слід відмітити, що саме така сума відсотків за користування кредитом вказана у зазначених документах. Таким чином, загальна сума заборгованості по договору в будь-якому випадку не може становити більше ніж: 8020,00+4787,94=12807,94 грн. 23 вересня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що доводи сторони Відповідача не заслуговую на увагу, з огляду на наступне. Посилання представника Відповідача, щодо не укладання договору позики №75224846 є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи, оскільки вказаний договір позики Відповідачем підписано (акцептовано) оферту) одноразовим ідентифікатором (vJuskQ7giX), чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору, а тому на думку Позивача між сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення укладання такого договору шляхом вивчення дій зазначених вище. Доводи представника Відповідача, щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2.7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими Відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить Відповідача. 23 вересня 2025 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому представник відповідача просить суд врахувати викладені у даному запереченні аргументи при прийнятті рішення у справі. Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості , відмовлено. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Розглянувши справу, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 17.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики №75224846 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с.17) Відповідно до п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику грошових коштів в сумі 8020 грн на картковий рахунок підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000037945/ТНПП від 15.07.2025 року. (а.с. 30 зворот) Згідно з п.2 договору позики, сума позики 8020 грн, строк договору 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99 % в день. Дата повернення позики визначена 17.07.2021. З аналізу розрахунку заборгованості за договором позики з [PERSON] вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувались відповідачу з 17.06.2021 року по 14.10.2021 року. Як на підставу нарахування відсотків за користування позикою поза строком дії договору, позивач посилається на п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику. В. п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зазначено, що після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. В п. 7.7. вказаних Правил вказано, що позичальник погоджується, що при обранні виду пролонгації в особистому кабінеті та виконанні умов, встановлених товариством для оформлення пролонгації та продовження строку (терміну) дії договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично, а згода позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я товариства та без будь-якого документального оформлення. У такому випадку вчинена позичальником сукупність дій, спрямованих на оформлення пролонгації, в тому числі внесення позичальником грошових коштів на ім`я товариства, є діями, які виражають намір позичальника та здійснити продовження. В матеріалах справи відсутні і позивачем не надано жодних доказів оформлення пролонгації, зокрема відправленого на електронну адресу позичальника повідомлення з інформацією щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості. Також позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів згоди позичальника на пролонгацію, а саме дій позичальника по внесенню грошових коштів на ім`я товариства, як це передбачено затверджених первісним кредитором Правил. Таким чином нарахування процентів поза межами 30 денного строку за кредитним договором є порушенням ст.526 ЦК України та існуючої домовленості сторін цього договору. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі в застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Умовами договору позики передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичальнику кредит та проценти за користування кредитом 17.07.2021. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки зі спливом строку, на який була надана позика, припинилося право нараховувати проценти за договором позики, тому після 17.07.2021 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені договором позики №75224846. При цьому позивач не звертався з вимогою про захист свої прав в порядку, передбаченому ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом після завершення строку дії договору позики. Враховуючи, що відповідачем до теперішнього часу кредитні кошти не повернуті, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, з розрахунку 1,99% на день (як передбачено договором позики), в межах строку кредитування, який становить 30 днів (з 18.06.2021 по 17.07.2021 року), тобто у розмірі 4787,94 грн. (8020 х 1,99% х30). Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8020 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 4787,94 грн, а всього 12807,94 грн. Крім того, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 гривень. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ "Фінпром Маркет", акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року), витяг з акту №15-П від 26.06.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, ордер. Вартість наданих послуг становить 3500 грн. Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною, а також позовні вимоги задоволено частково. За таких обставин суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 3500 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на корить позивача понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 1000 гривень. Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судові витрати у розмірі 1148,58 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial