Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 03.09.2018 на підставі кредитного договору № 2001118687801 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 17000 грн., який пізніше було збільшено до 49987,79 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.01.2025 складає 110486,74 грн., з яких: 49987,79 грн. заборгованість за кредитом; 60498,95 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією (детальний розрахунок заборгованості додається). Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Кредитний договір укладено між сторонами процесу 03.09.2018. Однак кредитною карткою Відповідач користувався і здійснював платежі до 29.10.2023, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Таким чином, строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 110486,74 грн. та судовий збір в сумі 2422, 40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. 10.04.2025 року відповідачка надіслала суду відзив на позов, в якому зазначено про те, що 1) позов поданий неуповноваженою особою і не підписаний, так як позовна заява та додатки до неї, не містять документів, які підтверджують договірні відносини, які склались між Позивачем АТ «ПУМБ» та адвокаткою Киричук Галиною Миколаївною, зокрема, Договору про надання правничої допомоги або витягу з нього де мають бути зазначені повноваження адвокатки як представника та обмеження у разі наявності, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.Позовна заява не підписана адвокаткою Киричук Галиною Миколаївною; 2) Згідно інформації, зазначеної у Розрахунку заборгованості, зазначений період, починаючи з 01.10.2018 року по 30.11.2024 року відбувалось нарахування заборгованості по відсоткам та період починаючи з 17.09.2018 року по 30.11.2024 року відбувалось нарахування заборгованості по кредиту. Заборгованість за відсотками в розмірі 60498,95 грн., порахована не вірно, а тому є спірною. Заборгованість за кредитом в розмірі 49987,79 грн., порахована не вірно, а тому є спірною. Наданий Позивачем Розрахунок заборгованості - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків останнього і не може визначати правові підстави для стягнення відповідних сум, слугувати доказом безспірності заборгованості. Розрахунок заборгованості, не підписаний, відсутня печатка банку та не визнається Відповідачем. Зазначена у Розрахунку заборгованості заборгованість не конкретна, порахована невірно, а тому з такою заборгованістю Відповідач не погоджується та заперечує щодо її стягнення та надає свій контр-розрахунок. Розрахунок заборгованості не може слугувати доказом розміру заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001118687801 від 03.09.2018 року. Також, до позовної заяви не додані докази отримання кредиту та в якій сумі, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування сплачена, а яка частина не була сплачена в межах строку кредитування. Не додано доказу про направлення досудової вимоги. Оскільки розрахунок заборгованості не підписаний, відсутня печатка Позивача, зазначений період заборгованості суперечить строку кредитування зазначений у Паспорті споживчого кредитування, а тому не є первинним бухгалтерським документом в силу відсутності в ньому усіх обов`язкових реквізитів, фактично він є доказом порушення Банком вимог законодавства, в наслідок чого, в силу ст.76 ЦП К України, він не є засобом доказування факту існування заборгованості. Відповідач досудову вимогу від Позивача не отримував, про наявність такої заборгованості йому не було відомо раніше, досудової вимоги про усунення порушень йому останній не висував, сума заборгованості не узгоджувалась та опис поштового відправлення з цього приводу відсутній, а тому є підстави вважати передчасним стягнення заборгованості в судовому порядку у разі відсутності досудової вимоги. Також вказує, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не укладений, позовна заява в Пункті 3 містить посилання на копію витягу з Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та залучений в паперовому вигляді без підпису Голови правління Банку та у відсутність підпису Відповідача. Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001118687801 від 03.09.2018 року в редакції станом на дату отримання коштів відповідачем, позивач до позовної заяви не додав. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного Договору діяли саме ці умови, а не інші. Вважає, що Таким чином, в разі укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб проценти за користування коштами, комісія, пеня, штрафи поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому Договорі). У Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб процентна ставка не зазначена. У Публічній пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб процентна ставка не зазначена та не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Вважає, що виключно Виписки з рахунків є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій, які повинні досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Позивач в Позовній заяві не зазначив про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, зазначення щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Наголошує увагу суду на те, що пропущений строк позовної давності для звернення з Позовною заявою про стягнення заборгованості: Отже, Банк мав право звернутися до суду з позовом на захист своїх порушених прав, починаючи з 17.09.2018 року - стосовно заборгованості по відсоткам, з 01.10.2018 року - стосовно заборгованості по тілу кредиту. Оскільки у Паспорті споживчого кредиту передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіку погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту та процентів за користування кредитом є день, коли Позичальник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його. У даному конкретному випадку умовами Паспорту споживчого кредиту погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Перебіг позовної давності за вимогами Позивача, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Просить суд: Зобов`язати Акціонерне товариство «ПУМБ» здійснити повний перерахунок основного боргу та процентів за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001118687801 від 03.09.2018 року з урахуванням встановленого у Паспорті споживчого кредиту строку кредитування у 12 місяців та Графіку платежів; застосувати строк позовної давності до позову про стягнення заборгованості; виключити із числа доказів розрахунок заборгованості; виключити із числа доказів довідку про збільшення кредитного ліміту, а також документи та відомості, додані у додатку до позовної заяви, виписку про рух коштів. (а.с. 54-71, 76-90) Представник відповідача [PERSON] Дементьєв В.Ф. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, просить суд\~відмовити в\~задоволенні позовної\~заяви Акціонерного\~товариства «ПУМБ»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~Договором комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб\~№ 2001118687801\~від 03.09.2018\~року у\~розмірі 110\~486,74\~грн.\~та стягненні\~судового збору,\~враховуючи,\~що вона\~є особою\~з інвалідністю\~2\~групи.\~ Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ Як\~було встановлено\~під час\~розгляду справи, 03.09.2018 року між ПАТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] було підписано заяву №2001118687801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої остання просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 17000 грн., який пізніше було збільшено до 49987,79 грн. (а.с.7, 24 зворот) Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Реальна річна процентна ставка складає 57,91% (а.с.7). Оригінал даної заяви був оглянутий у судовому засіданні. 03.09.2018 року [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту з його умовами. (а.с.7 зворот). Однак оригінал цього паспорту надано не було. 13.01.2025 позивач направив відповідачу письмову вимогу (повідомлення) за вих. № КНО-44.2.2/18 про погашення заборгованості за кредитом у загальному розмірі 110486,74 грн. (а.с.22-23) Також для огляду надав копію вимоги «з оригіналом згідно», однак доказів отримання цієї вимоги відповідачкою суду надано не було. Так, у заяві від 03.09.2018 зазначено, що відповідач підписанням цієї заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка є на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані її в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін). З розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що такий користувався отриманими кредитними коштами, однак своєчасно такі банку не повертав тривалий час, в зв`язку з чим станом на 10.01.2025 утворилася заборгованість в розмірі 110\~486 грн. 74 коп., з яких 49\~987 грн. 79 коп. - заборгованість за кредитом; 60\~498 грн. 95 коп. заборгованість за відсотками, а також надано виписку по рахунку. (а.с.25-27, 28-31) Відповідно до частин 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У статті 634 ЦК України договір приєднання визначений як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, роз`яснила, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зокрема, матеріали справи не містять підтверджень, що [PERSON] у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПУМБ, ознайомилася та погодилася з «Публічною пропозицією ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», тобто умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку, що існували на час укладення договору у позивача, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), тощо. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Враховуючи те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг та відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату простроченого кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, тощо, - суд вважає, що такі умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем [PERSON] кредитного договору. Надана позивачем «Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», з огляду на мінливий характер таких умов та вимог, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Окрім того, судом не береться до уваги копію паспорту споживчого кредиту від 03.09.2018 року, оскільки інформація, яка надавалась споживачу до укладення договору про споживчий кредит зберігала чинність та була актуальною до 03.09.2018 року, тобто діяла один день та таку не слід вважати складовою укладеного договору. Розрахунок заборгованості за кредитом це визначення залишку суми кредиту, яку позичальник повинен повернути кредитору, враховуючи сплачені платежі, нараховані відсотки та комісії, а також пеню, якщо вона є.\~Цей розрахунок може включати повну вартість кредиту, включаючи тіло кредиту, відсотки та супутні витрати і проводиться за відповідною формулою. Натомість, у наданому суду розрахунку Банком на а.с. 25-27 не вказано ані відсоткової ставки за якою здійснювалося нарахування відсотків, ані способу чи періодів нарахування. Разом з цим, суд не приймає до уваги і контр-розрахунок відповідача на а.с. 120, так як він не містить в собі всіх складових, а відображає загальну суму сплачених, на думку відповідача, коштів за кредитом і які не були як він вважає зараховані банком. Також, виписка з банківського рахунку, що міститься в матеріалах справи, містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Суд вважає, що виписка по рахунку та розрахунок заборгованості є належними доказами у справі щодо заборгованості відповідача за основною сумою кредиту, що підтверджує фактично отримані кредитні кошти. Оскільки заборгованість за основною сумою кредиту в повному обсязі не погашена, то відповідач зобов`язаний повернути фактично отриману суму кредитних коштів. Відповідно до частини\~першої\~статті\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною третьою статті 12, частиною\~першою\~статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За статтею\~80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті\~89 ЦПК України). Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Тому, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, а саме є обгрунтованою сума у розмірі 49987 грн.79 коп., що є заборгованістю за кредитом, а враховуючи наведене вище вимога про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 60\~498 грн. 95 коп. є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Що стосується застосування строку позовної давності, то суд вважає, що він у даному випадку дотриманий, так як позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. ст. 256, 257 ЦК України). Статтею 264 цього ж кодексу визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. 11.03.2020 р. постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину)». (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). \~ \~ \~ \~24.02.2022р.\~Законом України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану"\~в Україні\~введено режим\~воєнного стану.\~У період\~дії в\~Україні воєнного,\~надзвичайного стану\~строки,\~визначені статтями\~257\~-\~259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк його\~дії (\~п.19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦКУ).\~У цей\~же строк\~позичальник звільняється\~від відповідальності,\~визначеної статтею\~625\~УК України,\~а також\~від сплати\~неустойки (штрафи,\~пені)\~нараховані включно\~з 24\~лютого 2022\~року за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~за такими\~договорами,\~які підлягають\~списанню кредитодавцем\~(позикодавцем). 01липня 2023р. завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023).Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020р. продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Що стосується судових витрат понесених позивачем при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., то слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Згідно копії витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 05.08.2025 року № 40/25/1499/Р, [PERSON] було встановлено 2 групу інвалідності. (а.с. 166) Тому остання звільнена від сплати судового збору, в тому числі і на користь позивача у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.

Outcome: partial