Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Стислий виклад заяви. Заявник, [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Крушельницька Г.Л., звернулася до суду із заявою про оголошення померлим батька її сина, свого колишнього чоловіка, [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Знаменка Орловської області, російської федерації. Свої вимоги заявник мотивує тим, що з 21.08.1987 року вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу. [INFO] у них народився син, [PERSON] . 11.11.1992 шлюб між ними розірвано. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 07.03.1997 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. З того часу пройшло 28 років, [PERSON] на зв`язок ні з нею, ні з сином, ні з іншими близькими родичами не виходив. Його місце перебування не відоме. Представником заявника вживалися заходи щодо тримання відомостей, які б свідчили про те, що [PERSON] є живим. \~ \~ \~ \~Оголошення померлим [PERSON] необхідне заявниці для отримання виплати грошового забезпечення сина зниклого безвісти військовослужбовця, [PERSON] . Як вбачається із \~ \~ \~ \~копії сповіщення сім?ї N?97/1 від 31 жовтня 2024 року, син заявниці, [INFO] , виконуючи службовий обов?язок, зник безвісти 23 жовтня 2024 року поблизу н.п. Першотравневе, Ізюмського району Харківської області (додаток 7). Так, згідно п.6 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. N? 884, виплата грошового забезпечення здійснюється рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), в т.ч. дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей … та батьками військовослужбовців. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що у зниклого [PERSON] є дружина та, згідно свідоцтва про його народження, батьки мати (заявниця) та батько, смерть якого не зареєстрована в органах РАЦС на території України. Заявниця та дружина військовослужбовця отримують лише по 1/3 виплат, у той час як 1/3 виплати припадає на визнаного безвісно відсутнім батька, який її не отримує, але вона за ним зберігається. Рух справи та процесуальні рішення 17.07.2025 заява надійшла до суду та була передана розгляд судді. Визначено склад присяжних. 22.07.2025 у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 02.09.2025, залучено до участі у справі, як заінтересованих осіб військову частину та орган ДРАЦС, задоволено клопотання адвоката Крушельницької Г.Л., про витребування доказів та витребувано: - в Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відомості про отримання [PERSON] будь-яких доходів, в період з 2015 по даний час; - в Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину [PERSON] державного кордону України в період з 2015 по даний час; - в ГУДПС у Вінницькій області відомості про доходи [PERSON] в період з 2015 по даний час. \~ \~ \~ \~28.07.2025 надійшла відповідь від прикордонної служби. \~ \~ \~ \~13.08.2025 надійшла відповідь від податкової служби. \~ \~ \~ \~19.08.2025 надійшла відповідь від Пенсійного фонду. 02.09.2025 витребувано інформацію про можливий запис про смерть [PERSON] від ДРАЦС. 08.09.2025 надійшла відповідь від ДРАЦС. Позиції учасників справи Заявниця та її представник у судове засідання не з`явились. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримала повністю, просила їх задоволити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.0.1988, батьками [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Орел Орловської області, РРФСР, є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21.08.1987 (а.с.6) до 11.11.1992 (а.с.8) Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 07.03.1997 (справа 2-88 за 1997 рік) [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім.(а.с.5) Рішення мотивоване тим, що [PERSON] мала намір направити свого сина, [PERSON] , на лікування в Італію, для чого необхідно було подати документи про місце знаходження батька дитини. Однак всі вжиті заходи не дозволили цього зробити: з літа 1990 року [PERSON] з ним не зустрічалась. Оскільки він мав сплачувати аліменти на утримання сина, то вдалось з`ясувати, що у 1993 році [PERSON] виїжджав на роботу в м. Гюмрі (Вірменія), але невдовзі звільнився, і подальше його місце знаходження невідоме. З акту від 17.03.1994, який був досліджений судом, [PERSON] прописаний в [ADDRESS] , проте не проживає там з 1990 р., а, згідно з повідомленням УВС у Орловській області , [PERSON] у грудні 1993 р. звільнився з роботи в ПМС-104 і його місце проживання та роботи невідомі. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 1000-0804-7/107527 від 13.08.2025 [PERSON] , [INFO] , на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області не перебуває, пенсію не отримує, як і будь-яких інших субсидій, пільг, чи державних соціальних допомог (а.с. 52). Відповідно до відповіді ГУДПС у Київській області № 14680/5/10-36-12-03-05 від 31.07.2025 надати інформацію про доходи [PERSON] неможливо, оскільки в ухвалі відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків. Суд зауважує, що у суду відсутні дані про те, що [PERSON] отримував таку картку будь-коли (до моменту оголошення його безвісно відсутнім) (а.с. 48-49). Згідно інформації Іванківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №751/30.16-28 від 06.09.2025 в архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відносно [PERSON] , [INFO] , за період з 2015 по теперішній час записів не виявлено. (а.с. 48-49). Відповідно до інформації наданої начальником Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/61625-25-вих від 30.07.2025, відомостей щодо перетинання державного кордону України громадянином рф [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017 по 29.07.2025 в Базі даних не виявлено. При цьому зазначено, що зберігання в Базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08.11.2017, оскільки до набрання чинності Положення про відповідну Базу даних інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 № 472 (а.с. 46). Отже, судом не здобуто будь-яких відомостей щодо місця проживання/ перебування [PERSON] , [INFO] , як не було встановлено цього і під час розгляду справи про оголошення його безвісти відсутнім ще у 1997 року. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. У ст. 306 ЦПК України, зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. За змістом ст.ст. 307, 308 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви [PERSON] про оголошення померлим її колишнього чоловіка (батька їх сина) [PERSON] , [INFO] , оскільки з 1993 відсутні будь-які відомості про його місце перебування, а з моменту визнання його безвісно відсутнім за рішення суду у 1997 році, пройшло понад 28 років. Зазначене рішення необхідне заявниці для отримання виплати грошового забезпечення її сина зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] , який виконуючи службовий обов`язок, зник безвісти 23.10.2024 поблизу с. Першотравневе Ізюмського району Харківської області ( а.с.9) Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved