Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Васильєвої Т.\~Ю. від 22 липня 2025 року матеріали позовної заяви, поданої представником ТОВ «ФК «Кредит-капітал» адвокатом Усенком\~М.\~І через систему «Електронний суд» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано за підсудністю до Погребищенського районного суду Вінницької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 100141234, відповідно до умов якого відповідачці надано грошові кошти (кредит) у сумі 10\~000, грн на умовах, визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, визначені договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка зі свого боку не виконала свого зобов`язання, не вносила платежі на повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним договором. 27.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №\~79-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №\~101410534 від 18.10.2021, що укладений між ТОВ\~«Мілоан» та [PERSON] . Зазначає, що сума заборгованості відповідачки становить 45\~500 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту становить 10\~000 грн; заборгованість за процентами 34\~500 грн; заборгованість за комісією 1\~000 грн. Враховуючи викладене, представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18.10.2021 №\~100141534 в розмірі 45\~500 грн, судовий збір в розмірі 2\~422 грн 40 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою судді від 14.08.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.\~с.\~46). Відповідачка, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подала. Згідно з вимогами ч.\~13 ст.\~7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на підставі анкети-заяви на кредит №\~100141534, поданої в електронному вигляді, 27.12.2023 між ТОВ «Міолан» та [PERSON] , був укладений договір про споживчий кредит №\~100141534 від18.10.2021 (а.\~с.\~15-18), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у строки та терміни, передбачені підпунктами 1.1-1.5 та п. 2.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим договором. Згідно з п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10\~000 грн. Відповідно до умов п. 1.3 договору кредит надається загальним строком на 30 днів з 18.10.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 17.11.2021. (п.1.4 договору) Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1\~000 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Пунктами 2.2, 2.3 договору визначені особливості нарахування процентів. Зокрема, пролонгація на стандартних базових умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищити 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Стандартна(базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.\~1.6 договору). За умовами п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти. У додатках № 1 та № 2 до договору сторони погодили графік платежів за договором, де зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 15\~000 грн (а.\~с.\~19, 20). Згідно п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству (п. 6.2 договору). Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил. У розділі 10 договору «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться особисті дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, адреса проживання, номер телефону. Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідачка під час укладення кредитного договору використовувала електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора J89775 і який був відправлений їй на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.\~с.\~18). Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит №\~100141534, яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину №\~100141534 від 18.10.2021 (а.\~с.\~15). За платіжним дорученням №\~33952879 від 18.10.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на картковий рахунок №\~ [NUMBER] грошові кошти в сумі 10\~000 грн (а.\~с.\~22). Таким чином відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору про споживчий кредит, шляхом заповнення анкети-заяви №\~100141534 про надання кредиту на сайті: tengo.ua з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором J89775, на підписання електронного договору, Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021\~року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №\~234/8084/20. Факти та обставини укладення договору споживчого кредиту та отримання грошових коштів відповідачкою не заперечувались та не спростовані. Отже у відповідачки існують зобов`язання, що виникли з договору про споживчий кредит №\~100141534 від 18.10.2021. 27.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та був укладений договір відступлення права вимоги №\~79-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.\~с.\~27). Відповідно до умов п. 1.2 договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до пунктів 6.2.3, 6.2.4 цього договору права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акта приймання-передачі реєстру боржників. Відступлення прав вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників. Відповідно до платіжної інструкції №\~65564 від 27.01.2022 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» здійснило оплату ТОВ «Мілоан» за відступлення прав вимоги згідно з умовами договору №\~108-МЛ/Т від 28.05.2024 (а.\~с.\~27). Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 27.01.2022 ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-капітал» реєстр боржників кредитора від 27.01.2022, складений за формою згідно із Додатком № 1 до договору. Кількість боржників: 2643 (а.\~с.\~28). Відповідно до наявного у справі витягу з реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги №\~79-МЛ/Т від 27.01.2022 від ТОВ «Міолан» до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» передане право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~100141534 від 18.10.2021 на загальну суму 45\~500 грн в т.ч.: залишок по тілу кредиту 10\~000 грн, залишок по відсотках 35000 грн, залишок по комісії 1\~000 грн (а.\~с.\~27). Згідно з положеннями ст.\~514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже до позивача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» перейшло право вимоги за договором споживчого кредиту №\~100141534 від 18.10.2021 від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно з договором відступлення прав вимоги №79-МЛ/Т від 27.01.2022 та після отримання права вимоги до відповідачки позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №\~100141534 від 18.10.2021 (а.\~с.\~23). Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, внаслідок чого у. утворилась заборгованість, яку вона повинна сплатити на користь позивача. Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд зазначає, що з розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~100141534, наданому ТОВ «Мілоан», вбачається, що відповідач має борг 45\~500 грн, який складається: заборгованість за тілом кредиту10\~000\~грн; заборгованість за процентами в межах строку договору 4\~500 грн; заборгованість за процентами поза межами строку дії договору ( 60 днів.) 30\~000 грн; 1000\~грн нарахування комісії з оформлення кредиту. (а.с.23). Суд при цьому зазначає, що згідно з п. 1.5.2 договору №100141534 процентна ставка становить 1.50 % на день в межах строку кредитування, оскільки строк дії договору кредиту з 18.10.2021 р. по 17.11.2021 р. (30 днів). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника обрахована в сумі 15\~500 грн ( п.1.5 договору). Отже, відповідно до розрахунку, зі змісту якого вбачається, що розмір боргу відповідача по сплаті процентів за користування позикою збільшився до 45 500 грн. Однак таке нарахування процентів суперечить правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22), зі змісту якої вбачається, що право позикодавця нараховувати проценти припиняється після спливу обумовленого в договорі строку. Прострочення виконання позичальником зобов`язання з повернення позики є підставою лише для притягнення його до цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст.625 ЦК України. Адже регулятивні відносини між сторонами договору позики обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати борг. Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення позики, в цій частині між ним та позикодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, то регулятивна норма ст.1048\~ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625\~цього кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічна правова позиція була викладена також в п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. Таким чином, після 17.11. 2021 року ні ТОВ «Мілоан», ні ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не мали права нараховувати [PERSON] проценти за користування позикою. Достовірність приєднаного до позову письмового розрахунку спростовується графіком платежів за договором про споживчий кредит 100141534 від 18.10.2021, тому борг відповідача за відсотками становить лише 4\~500 грн, а не 34\~500 грн. Такий розмір процентів за користування позикою більш ніж в три рази перевищує розмір боргу по поверненню позики, суперечить принципам справедливості, добросовісності та, головне, розумності, які згідно з п.6 ч.1\~ст.3 ЦК України\~відносяться до загальних засад цивільного законодавства. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернула означений борг. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належить стягнути борг за договором позики №100141534 від 18.10.2021 в розмірі 15\~500\~грн. Також суд звертає увагу на те, що Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. До договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії за надання кредиту. Отже, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені обставини, підтверджені доказами, які досліджені судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. З [PERSON] на користь ТОВ «Кредит-капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 100141534 від 18.10.2021 в сумі 15\~500 яка складається з: 10\~000 грн заборгованості за тілом кредиту; 4\~500 грн заборгованість за процентами 1\~000 грн заборгованість за комісією. Крім того, позивач ТОВ «ФК «Кредит-капітал» просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн, що підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги №\~0170 від 01.07.2025 (а.\~с.\~33), актом наданих послуг від 06.07.2025 №\~444 (а.\~с.\~34), детальним описом наданих послуг до акту №\~853 від 06.07.2025 (а.\~с.\~35), ордером (а.\~с.\~36). Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа № 755/9215/15-ц), та у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 (справа №320/5284/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі №\~927/237/20). Однак зважаючи на складність справи, яка є справою незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт, зокрема те, що надання правничої допомоги становила лише у складенні позовної заяви та усної консультації, тому необхідно дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000, який є завищеним. Справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат не приймав участі в судових засіданнях. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням співмірності виконаної адвокатом роботи, та заявленої суми до стягнення, складності справи. За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~500 грн., як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на правничу допомогу в сумі 1192 грн (3\~500 грн х 34,06% : 100%). Водночас відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-капітал» при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2\~422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №\~14418 від 04.07.2025 (а.\~с.\~9). Отже, на користь позивача з [PERSON] підлягають також стягненню витрати позивача зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 826 грн..

Outcome: partial