Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

У позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 98614094000 від 22.01.2022 року в розмірі 34653 грн. 03 коп., з якої сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 16864 грн. 29 коп., сума заборгованості за відсотками в розмірі 17788 грн. 74 коп., в обґрунтування чого посилається на те, що 22.01.2022 року відповідач уклав з АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 98614094000, згідно з яким банк надав відповідачу кредит, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 26.06.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та позивачем укладено договір факторингу № 274, відповідно до умов якого позивач прийняв права вимоги до відповідача. Згідно із додатком № 1 до договору факторингу № 274 від 26.06.2024 року (витяг з реєстру боржників), позивач набув право грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 34653,03 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 21.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позові виклав прохання про розгляд справи за його відсутності, в якому в разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова, були направлені копії ухвал про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, а також судові повістки про виклик в судове засідання. Відомості про дату та час судового засідання знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та\~сайті Індустріального\~районного суду\~м.\~Харкова.\~Поштові конверти\~з судовими\~повістками,\~направлені за\~зареєстрованим місце\~проживання відповідача,\~повернуті суду\~засобами поштового\~зв`язку з\~довідкою про\~невручення відповідачу\~рекомендованого листа\~судув зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання. Також відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Згідно з ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність відповідача за адресою місця проживання є 01.04.2025 рік, суд вважає, що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. 22.01.2022 року відповідач уклав з АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 98614094000, згідно з яким банк надав відповідачу кредит, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 26.06.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та позивачем укладено договір факторингу № 274, відповідно до умов якого позивач прийняв права вимоги до відповідача. Згідно із додатком № 1 до договору факторингу № 274 від 26.06.2024 року (витяг з реєстру боржників), позивач набув право грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 34653 грн. 03 коп., з якої сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 16864 грн. 29 коп., сума заборгованості за відсотками в розмірі 17788 грн. 74 коп. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини 1\~статті 638 ЦК України\~між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, між первісними кредитодавцями та позивачем укладений договір факторингу, згідно умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договорами. Договорами факторингу визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договорів, в саме реєстрах прав вимоги. З огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця на підставі укладеного договору, а тому до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами. Згідно зі статтею 526\~ЦК України, зобов`язання\~повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611\~ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1\~ст.1054 ЦК України, кредитодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048\~ЦК України про\~щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. За змістом ч.1 ст. 627\~ЦК України відповідно\~до статті 6 цього\~Кодексу сторони\~є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять. Частинами 1,3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved