Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що між 30.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» був укладений кредитний договір №00550-09/2021, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до умов договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах визначених цим договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користуванням кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https:zecredit.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимог до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00550-09/2021 від 30 січня 2022 року в сумі 10730,40 грн, з яких: 3400,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 7330,40 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 03 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір №2896443 в електронній формі. Договір укладається за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора направленого товариством на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особового кабінету. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнтові на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта. Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщенні на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №19072023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимог до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2896443 від 03 лютого 2022 року на загальну суму заборгованості 99020,00 грн, з яких: 20000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 79020,00 грн - заборгованість за відсотками. В той же день, а саме 03 лютого 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем був укладений кредитний договір №3592005238/766763 від 03.02.2022, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 договору. Відповідно до умов договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, які розміщенні на сайті товариства https:eurogroshi.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644\~ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. При цьому, 12 серпня 2022 року між позивачем та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» було укладено договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого ТОВ\~«Кредитна установа\~«Європейська кредитна\~група» відступило\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належне\~йому право\~вимоги до\~боржників відповідно\~до реєстру\~боржників.\~З реєстру\~боржників від\~12\~серпня 2022\~року до\~договору факторингу\~№12082022\~від 12\~серпня 2022\~року слідує, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 10577,00 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 7077,00 грн - сума заборгованість за відсотками. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаними договорами, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за цими договорами не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за Договором №2896443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.02.2022 в розмірі 99020,00 грн, за Договором про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30.01.2022 в розмірі 10730,40 грн, за Договором про надання фінансового кредиту №3592005238/766763 від 03.02.2022 в розмірі 10577,00 грн, а у загальній сумі 120327,40 грн, а також понесенні судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 20258 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 01.09.2025, у межах строку встановленого судом, до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №76081), надісланий відповідачем [PERSON] засобами поштового зв`язку 28.08.2025, згідно якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» у повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати. Відповідач вказує, що позивачем не надано доказів щодо суми заборгованості за договорами, а саме не надано доказів щодо нарахування заборгованості за відсотками, за кожен день, місяць з моменту виникнення прострочення. Відповідач вважає, що заявлені до стягнення позивачем суми процентів не ґрунтуються на умовах договорів, а тому не підлягають задоволенню. Належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами договорів, позивач не представив. При цьому, надані позивачем розрахунки, на думку відповідача, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Натомість первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.) позивачем не надано суду. Окрім того, відповідач вказує, що розмір реальної річної відсоткової ставки, річної процентної ставки є непропорційно великим по відношенню до тіла кредиту і такий розмір не є справедливим по відношенню до нього, та таким, що суперечить вимогам ЗУ «Про споживче кредитування». Також відповідач зазначає, що позивачем не надано підтвердження отримання відповідачем повідомлення про необхідність сплати заборгованості та повідомлення про відступлення права вимоги. Крім цього, наголошує, що в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що позивач взагалі набув права грошової вимоги до відповідача та виконав умови договорів факторингу, а саме що стосується передачі грошових коштів з боку фактора в розпорядження клієнта за плату (п. 1.1 договорів факторингу), тобто відсутні докази належного виконання договорів факторингу, а отже і прав вимоги до відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб; відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву; відповідь на відзив позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишено без розгляду; відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 30 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №28870-01/2022, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн зі сплатою процентів за його користування у розмірі 1095,00% річних від суми кредиту з розрахунку 3,00% на добу, строком на 30 днів, тобто до 28.02.2022 року. Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додаток № 1 до вказаного договори містять графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Як слідує з умов цього договору він підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового індентифікатора. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.5 Договору). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.4 вказаного договору). З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №2919_240312123014 від 12.03.2024 вбачається, що 30.01.2022 було успішно перераховано кошти в сумі 3400,00 грн на платіжну картку клієнта, маска картки [NUMBER] (а.с. 52). 13 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30 січня 2022 року відступлено позивачу. Відповідно до 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до умов договору факторингу його сторони 13 січня 2023 року підписали акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №13012023 від 13.01.2023. З реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 слідує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30 січня 2022 року на суму 10730,40 грн, з яких: 3400,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 7330,00 грн - сума заборгованість за відсотками. 03 лютого 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №3592005238/766763 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3500,00 грн зі сплатою процентів за його користування у розмірі 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу, строком на 30 днів, тобто до 04.03.2022. Тип процентної ставки фіксована. Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, а також положення про конфіденційність товариства, повідомлення про обробку персональних даних та клієнта товариства та згоду на передачу і отримання інформації до та з БКІ, а також від операторів мобільного зв`язку. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додаток №1 до цього договору містить графік платежів. Як слідує з умов кредитного договору він підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Кредит надавався позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної відповідачем. Товариство надає кредит шляхом його переказу на рахунок клієнта протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Сума коштів вважається наданою в день здійснення банківського переказу товариством, від цього дня починається відлік перебігу строку оплати. Невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https:eurogroshi.com.ua (п. 1.4, 1.7-1.8 кредитного договору). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.4 кредитного договору). Відповідно до п. 4.3 Розділу 4 «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 договору проценти продовжуються нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. 12 серпня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі і [PERSON] . Відповідного до 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 12 серпня 2022 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №12082022 від 12 серпня 2022 року та скріпили його печатками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на суму 10577,00 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7077,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 03 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2896443. Відповідно до цього договору товариство надає кредит у розмірі 20000,00 грн, строком на 360 днів із періодичністю платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів. Дата надання кредиту 03.02.2022 або 04.02.2022. Строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, продовженню не підлягають. За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою, що становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.3 цього договору. За змістом п. 1.4.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 1,00% в день застосовується, якщо клієнт до 05 березня 2022 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше першого платежу як учасник програми лояльності отримує від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредиту становить 13458,45% річних та з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 13458,45% річних, а орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 163280,00 грн та з урахування застосування зниженої процентної ставки 157310,00 грн. Укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства (п. 1.1 договору). Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту (п.2.1 договору). Згідно з п. 3.1 кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.4.3. кредитного договору. У випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 15,00% від суми кредиту, що становить 3000,00 грн на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 1,10% від суми кредиту, що становить 220,00 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожен факт такого порушення, тобто за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4 договору). Додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2896443 від 03 лютого 2022 року містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка передбачає кількість днів у розрахунковому періоді - 360, суму кредиту за договором (тіло) - 20000,00 грн, проценти за користування кредитом - 137310,00 грн, реальну річну процентну ставку - 13458,15% та загальну вартість кредиту 157310,00 грн. У разі якщо клієнтом не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів за вказаний період буде перераховано за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим зазначені в графіку платежів буде мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 163280 грн, сума процентів за користування кредитів складе 143280 грн, реальна річна процентна ставка складе 13458,45% річних, загальна вартість кредиту складе 163280 грн (а.с. 21). Відповідач також ознайомився з паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення позики та інше (а.с. 9-10). З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №1-0103 від 01.03.2024 слідує, що 03.02.2022 було успішно перераховано кошти в сумі 20000, 00 грн на платіжну картку клієнта, маска картки [NUMBER] (а.с. 22). 21 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений додатковий договір про прощення (аналювання) боргу до договору №2896443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що є невід`ємною його частиною (а.с. 20). Вказаний договір укладено сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового Ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету (п. 1 Додаткового договору). Згідно п.п. 2-4 Додаткового договору клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 14000,00 грн у термін до 24.06.2023. товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 6000,00 грн. Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п. 2 Додаткового договору. Згідно п. 7 Додаткового договору додатковий договір набирає чинності та вважається укладеним з моменту виконання клієнтом умов, визначених пунктом 2 цього Додаткового договору, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань на ним, якщо він не буде припинений раніше у відповідності до положень цього Додаткового договору та чинного законодавства України. Доказів щодо виконання відповідачем умов додаткового договору матеріали справи не містять. 19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19072023, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2896443 від 03 лютого 2022 року відступлено позивачу. Відповідно до 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей на набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (додаток №2) (п. 1.6). 19 липня 2023 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року (а.с. 32). Оплата за договором факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року підтверджується копією платіжної інструкції №19960 від 21 липня 2023 року (а.с.35). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №289996443 від 03 лютого 2022 року на суму 99020,00 грн, з яких: 20000,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 79020,00 грн - сума заборгованість за відсотками (а.с. 33). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Згідно із положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За змістом ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідач уклав вищевказані кредитні договори, отримав кредитні кошти, однак вчасно їх не повернув у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення відповідної заборгованості. При цьому, суд зауважує, що відповідач не заперечував укладення вказаних кредитних договорів, а лише посилався на недоведеність перерахування кредитних коштів. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Таким чином, суд вважає доведеним, що кредитодавці виконали своє зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачу кредитні кошти відповідно до умов кредитних договорів. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що надані позивачем розрахунки сум боргу за кредитними договорами не можуть бути належними доказами безспірного розміру грошових зобов`язань відповідача та не є первинними документами. Однак суд вважає безпідставними такі доводи відповідача, оскільки позивач не є первісним кредитором та/або банком відповідача та не може мати доступу до карткового рахунку відповідача і формувати відповідні виписки по рахунку, що є первинними документами бухгалтерського обліку, оскільки не є його власником та вказана інформація є банківською таємницею, доступ до якої має лише відповідач, як клієнт банку. Велика Палата Верховного Суду, наголошуючи на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування, зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц). У такій категорії справ встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що відповідач не отримував кредитних коштів. І якщо такі кошти кредитодавцями мали бути перераховані на визначений у договорі картковий рахунок, то єдиним безспірним доказом може бути виписка по картковому рахунку, з якої можливо встановити відсутність або наявність певної банківської операції. І якщо сторона заперечує отримання коштів і має можливість подати такі докази, то тягар доказування таких обставин покладається саме на цю сторону. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанови Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі №761/42030/21, від 11 грудня 2023 року в справі №607/20787/19). В матеріалах справи містяться інформаційні листи ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про відомості щодо суми перерахованих коштів та реквізитів рахунку позичальника. Водночас, із наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається, що вони відповідають вимогам закону, є чіткими, зрозумілими, узгоджуються із умовами кредитних договорів, з них встановлено розмір основного боргу, нараховані відсотки, сума платежів та залишки непогашеної відповідачем заборгованості. В свою чергу, стороною відповідача не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надано власного розрахунку на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та/або її відсутності. Що стосується доводів відповідача про те, що позивачем жодним чином не було доведено відступлення до нього прав вимоги за вказаними кредитними договорами, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Так, до позовної заяви позивачем було додано договори факторингу, укладені із первісними кредиторами, за умовами яких первісні кредитори передали за плату належні їм права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» прийняло такі права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, серед яких є відповідач [PERSON] , копії яких також містяться в матеріалах справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Вимог про визнання вище перелічених договорів факторингу, укладених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з первісними кредиторами, недійсними (неукладеними) не заявлено. Вищевказані договори факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується дослідженими судом доказами. Позичальник неналежно виконує умови кредитних договорів. Щодо суми заборгованості та розрахунків заборгованості по вищевказаних кредитних договорам, то суд зазначає наступне. Так, за договором №2896443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.02.2022, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за період з 03.02.2022 по 29.01.2023 становить 99020,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 79020,00 грн - заборгованість за відсотками. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів. Відповідач жодних заперечень щодо правильності наведених розрахунків не надав як і власних контррозрахунків. При цьому суд звертає увагу, що розмір відсотків визначений відповідно до умов вищевказаного договору. За договором надання фінансового кредиту №3592005238/766763 від 03.02.2022, укладеним між ТОВ «Кредитна установа європейська кредитна група» та [PERSON] , то відповідно до наведеного позивачем розрахунку заборгованість становить 10577,00 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7077,00 грн - заборгованість за відсотками. Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, відповідачем не спростована, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню. Водночас що стосується розміру заборгованості по процентам, даний розмір є необґрунтований з огляду на наступне. Відповідно до п.1.2 договору №3592005238/766763 від 03.02.2022, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 04.03.2022. Вказаним договором передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксований (п. 1.3 договорів). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 кредитного договору). Додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №3592005238/766763 від 03.02.2022 містить графік платежів, який передбачає дату платежу 04.03.2022 року, кількість днів у розрахунковому періоді 30, сума кредиту за договором (тіло кредиту) 3500,00 грн, проценти за користування кредитом 2625,00 грн та загальну вартість кредиту 6125,00 грн. Згідно п. 4.3 договору в разі, якщо клієнт продовжує користуватися сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду, зазначеного у п. 1.2 цього Договору, з наступного дня після закінчення дисконтного періоду клієнт зобов`язаний сплачувати товариству проценти щоденно, але не більше ніж 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду, по продукту «Миттєва позика» - з розрахунку 1168% річних, що становить 3,2% на добу, а по продукту «Дрібні покупки» - з розрахунку 1277,5% річних, що становить 3,5% на добу. Кредитний договір містить лише умови щодо відстрочення виконання зобов`язання. Умови пролонгації про яку зазначається в деяких пунктах договору, сам кредитний договір не містить. Наявні ж докази також не містять умов про продовження строку користування кредитом. При цьому слід звернути увагу, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 вказала, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. При цьому слід відмітити, що зазначення в договорі про нарахування процентів «до дня повного погашення заборгованості за кредитом» з урахуванням розташування його в розділі договору, які регулюють правомірну поведінку сторін ("Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором) не змінює правову природу процентів та унеможливлює тлумачення нарахованих позивачем процентів за "користування кредитом" поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок, їх стягнення. До такого висновку суд дійшов з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого в постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16. Як зазначено раніше кредит надавався відповідачу з 03.02.2022 до 04.03.2022, строком на 30 днів, погоджена процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% на добу, що становитиме в межах строку кредитування 2625,00 грн, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 2625,00 грн. Вказана сума процентів за користування кредитом погоджена сторонами кредитного договору в Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №3592005238/766763 від 03.02.2022, який є невід`ємною частиною самого договору. Що ж до нарахування відсотків на підставі п. 4.3 договору, то слід відмітити за своїм змістом вказані положення передбачає нарахування процентів поза межами строку кредитування, що є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України в розмірі визначеному договором. Наразі позивач про стягнення процентів відповідно до ст. 625 ЦК України не звертався. В той же час слід звернути увагу, що за змістом п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період воєнного стану позивальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків за межами строку кредитування, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним. В той же час слід звернути увагу, що за змістом п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період воєнного стану позивальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків за межами строку кредитування, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним. Крім того, відповідно до п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче користування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але невиключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів, споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за таке прострочення. В тому числі, але не виключно споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Дія карантину була продовжена до 30 червня 2023 року, а тому нарахування платежів, сплата яких передбачена договором за прострочення виконання зобов`язання в межах дії карантину тобто до 30 червня 2023 року є теж безпідставним. Тобто за договором про надання фінансового кредиту №3592005238/766763 від 03.02.2022 з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 6125,00 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2625,00 грн - відсотки за користування кредитом. Що стосується договору про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30.01.2022, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , суд в певній мірі не погоджується з розрахунком заборгованості огляду на наступне. Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30.01.2022 за період з 30.01.2022 по 30.05.2022 становить 10730,40 грн, з яких: 3400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7330,40 грн - заборгованість за відсотками. Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, відповідачем не спростована, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню. Водночас що стосується розміру заборгованості по процентам, даний розмір є необґрунтований з огляду на наступне. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 28.02.2022. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1095% річних від суми кредиту в розрахунку 3,00% на добу (п. 1.3). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 кредитного договору). Додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30.01.2022 містить графік платежів, який передбачає дату платежу 28.02.2022, кількість днів у розрахунковому періоді 30, сума кредиту за договором (тіло кредиту) 3400,00 грн, проценти за користування кредитом 3060,00 грн, реальну річну процентну ставку 322341,17% та загальну вартість кредиту 6460,00 грн. Також п.4.3 договору в разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 цього договору, проценти, передбачені в п.2.4 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного у графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. Відповідно до п.4.3 договору в разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.2.3 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти, передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (Розділ 4. Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів). Відомостей про виконання вимог п. 3.3.3 кредитного договору стосовно продовження строку його дії, матеріали справи не містять. З урахуванням викладених вище позицій Великої Палати Верховного Суду та умов застосування ст. 625 ЦК України в період воєнного стану, а також дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та враховуючи, що кредит надавався відповідачу на 30 днів, погоджена денна процента ставка становить 3,00%, що становитиме в межах строку кредитування 3060,00 грн, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 3060,00 грн. Вказана сума процентів за користування кредитом погоджена сторонами кредитного договору в Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30.01.2022, який є невід`ємною частиною самого договору. Тобто за договором про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30.01.2022 з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 3400,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3060,00 грн - відсотки за користування кредитом. Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: -за договором №2896443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.02.2022 у сумі 99020,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 79020,00 грн - заборгованість за відсотками; -за договором про надання фінансового кредиту №3592005238/766763 від 03.02.2022 у сумі 6125,00 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2625,00 грн - відсотки за користування кредитом; -за договором про надання фінансового кредиту №28870-01/2022 від 30.01.2022 у сумі 6460,00 грн, з яких: 3400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3060,00 грн - відсотки за користування кредитом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2808,50 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

Outcome: partial