Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» (далі \~позивач) з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі \~відповідач) завдані збитки у сумі 95\~050 грн 30 коп. В обґрунтування позову зазначено, що між ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» та СФГ «АСТРА» (далі страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №\~3114/219/015264 (далі договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом TOYOTA державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.\~26 березня 2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу TOYOТА державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу NISSAN NAVARA державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.04.2023 у справі № 539/1341/23 Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.\~До ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа.\~ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» здійснила виплату страхового відшкодування згідно з страховим актом № 6-11811/1 у сумі 95\~050 грн 30 коп. Таким чином, на підставі викладеного вище, посилаючись на норми чинного цивільного законодавства, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача\~завдані збитки у сумі 95\~050 грн 30 коп. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання з розгляду справи, позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, явку свого представника не забезпечив. Згідно з прохальною частиною позовної заяви, позивач просить проводити розгляд справи без участі сторони позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судові засідання з розгляду справи не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає, як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (за зареєстрованою адресою місця проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для вирішення справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 13.05.2022 між ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» та СФГ «АСТРА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №\~3114/219/015264. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом TOYOTA державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії договору становить з 04.06.2022 по 03.06.2023. Згідно з постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.04.2023 у справі №539/1341/23, 26 березня\~2023\~року о 12 год 00 хв на а/д Київ-Харків-Довжанський на 192 км, водій [PERSON] керував транспортним засобом NISSAN\~NAVARA з державним номерним знаком [NUMBER] з причіпом ММ381024\~з державним номерним знаком [NUMBER] , при зміні напрямку руху не врахував дорожньої обстановки та не впевнився, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху в результаті чого автомобіль знесло та допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA\~LAND\~CRUISER\~PRADO\~з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим водій порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.\~ Як зазначено у постанові Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.04.2023 у справі №539/1341/23, [PERSON] у своїх поясненнях підтверджує факт зіткнення транспортних засобів та вищевикладені обставини. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.04.2023 у справі №539/1341/23\~ [PERSON] , [INFO] \~визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Постанова суду набрала законної сили 08.05.2023. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу TOYOTA\~LAND\~CRUISER\~PRADO державний номерний знак [NUMBER] є СФГ «АСТРА». Відповідно до посвідчення водія [PERSON] , серія АІВ №072169 від 13.09.2008, яке містить категорію транспортних засобів, на керування якими видано посвідчення\~«В», а відповідно і підтверджує також його право на керування транспортним засобом\~TOYOTA\~LAND\~CRUISER\~PRADO\~з державним номерним знаком [NUMBER] . 27 березня 2023 року [PERSON] \~звернувся до позивача з заявою,\~в якій просив сплатити страхове відшкодування згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №\~3114/219/015264 від 13.05.2022, а також надав пояснення щодо виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка відбувалась 26.03.2023 за участю автомобіля NISSAN\~NAVARA. 28 березня 2023 року проведено огляд транспортного засобу TOYOTA\~LAND\~CRUISER\~PRADO, державний номерний знак [NUMBER] , 2021 року випуску, за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу. Відповідно до рахунку на оплату ТОВ «КОМПАНІЯ «ПРО ЛАЙН» №PLK0000336 від 28.03.2023 вартість ремонту транспортного засобу TOYOTA\~LC150, державний номерний знак [NUMBER] становить 95\~050 грн\~30\~коп., у тому числі ПДВ\~15\~841 грн 72 коп. Згідно з платіжною інструкцією №40934 від 05.04.2023, позивачем на користь\~ТОВ «КОМПАНІЯ «ПРО ЛАЙН»\~сплачено кошти у сумі 95\~050 грн 30 коп. Призначення платежу:\~страхове відшкодування по вип. СФГ «АСТРА» TOYOTA\~PRADO р. н. [NUMBER] , рах. №№ [NUMBER] від 28.03.2023 зг. СА G-11811-1. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного станом на момент виникнення спірних правовідносин, з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» виконало свої зобов`язання за Договором №\~3114/219/015264 від 13.05.2022 відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» страхового відшкодування, до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2\~422 грн 40 коп.

Outcome: approved