Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

17 березня 2025 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що [INFO] померла дружина заявника [PERSON] , після смерті якої він звернувся з заявою про прийняття спадщини до Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області. 28 лютого 2025 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Деркач Я.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на спадкове майно - свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Довгаль С.В. Дмитрівської державної нотаріальної контори від 26.08.1999, зареєстрованого у реєстрі за № 1904, вказано прізвище померлої дружини [PERSON] , а у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище зазначено [PERSON] , тобто існують розбіжності в його написанні, тому рекомендовано звернутись до суду. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 07.01.1972 перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької держаної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Деркач Я.В. від 28.02.2025, відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця існують розбіжності в написанні її прізвища. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори Довгаль С.В. 26 серпня 1999 року, зареєстрованого у реєстрі за номером 1904, посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її донька [PERSON] . Реєстраційне посвідчення Димитровського бюро технічної інвентаризації на житловий будинок розташований у [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Димитрівською державною нотаріальною конторою 26.08.1999. Матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся лише її чоловік [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов'язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Пунктом 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Таким чином, встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори Довгаль С.В. 26 серпня 1999 року має для нього юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей у написанні прізвища його померлої дружини позбавляє можливості реалізувати спадкове право, а відтак суд вважає заяву доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставінаведеного та

Outcome: approved