Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] адвокат Романова Г.В. звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У вищевказаній заяві заявниця просить суд встановити факт належності їй, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), правовстановлюючого документу, а саме, факт належності свідоцтва про право власності на житло від 17 листопада 1997 року, яке видане приватизаційною комісією міжгосподарської дорожно-пересувальної дільниці № 18, на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заявниця посилається на те, що в свідоцтві\~про право\~власності на\~житло від\~17\~листопада 1997\~року,\~яке видане\~приватизаційною комісією\~міжгосподарської дорожно-пересувальної\~дільниці №\~18,\~зазначено,\~що квартира\~ [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартира [ADDRESS] , була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-XII. Свідоцтво про право власності на житло від 17 листопада 1997 року, підписане керівником колективного підприємства «Агрошляхбуд» Дроновим А.М. та містить печатку зазначеного підприємства. Вищезазначене свідоцтво про право власності на житло від 17 листопада 1997 року містить невідповідність в написанні імені заявниці: невірне « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Вищезазначена невідповідність виникла внаслідок вільного перекладу з російської на українську мову імені заявниці, тобто під час приватизації квартири [ADDRESS] приватизаційною комісією міжгосподарської дорожно-пересувальної дільниці № 18 допущено вільний переклад з російської на українську мову імені заявниці. Виправити відомості шляхом внесення змін до свідоцтва про право власності на житло від 17 листопада 1997 року, саме: виправити помилку змінивши ім`я Заявниці із: [PERSON] на: [PERSON] та отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 17 листопада 1997 року із зазначення вірного ім`я співвласника квартири [ADDRESS] - [PERSON] станом на зараз неможливо, оскільки 05.07.2011 року колективне підприємство «Куп`янський агрошляхбуд» припинило діяльність, 05.07.2011 року була здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи, номер запису -14651720007000235, що підтверджується відповіддю Головного управління статистики у Харківській області від 25.06.2025 року№ 03-32/125 про надання відомостей з ЄДРПОУ. Згідно відповіді Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 10.07.2025 року повноваження з виправлення помилок в правовстановлюючих документах, виданих іншими юридичними особами в переліку повноважень відсутні, заявниці запропоновано звернутись до суду та в судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для уникнення\~порушення її\~прав щодо\~володіння,\~користування і\~розпорядження квартирою\~ [ADDRESS] . В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник адвокат Романова Г.В. не з`явилися, надали заяву, в якій просять справу розглянути без їхньої участі, вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області у судове засідання не з`явився, 06.08.2025 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника заінтересованої особи за наявними в матеріалах справи документами згідно з вимогами чинного законодавства. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 17 листопада 1997 року, яке видане приватизаційною комісією міжгосподарської дорожно-пересувальної дільниці № 18 колективного підприємства «Агрошляхбуд», зазначено, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво про право власності на житло від 17 листопада 1997 року, підписане керівником колективного підприємства «Агрошляхбуд» Дроновим А.М. та містить печатку зазначеного підприємства. Вищезазначене свідоцтво про право власності на житло від 17 листопада 1997 року містить невідповідність в написанні імені заявниці: невірне « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Невідповідність імені заявниці виникла внаслідок вільного перекладу з російської на українську мову імені заявниці, тобто під час приватизації квартири [ADDRESS] приватизаційною комісією міжгосподарської дорожно-пересувальної дільниці № 18 колективного підприємства «Агрошляхбуд» допущено вільний переклад з російської на українську мову імені заявниці. 25.09.2025 представником заявниці адвокатом Романовою Г.В. надано до суду копію відповіді Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області № 3.9/4243від 16.09.2025 року, в якій зазначено, що встановити факт передачі колективним підприємством «Куп`янський Агрошляхбуд» (код ЄДРПОУ 03581954), під час припинення його діяльності, до підрозділів Куп`янської міської ради Харківської області документів щодо приватизації об`єкту нерухомого майна ( [ADDRESS] ) та надати підтверджуючі документи, немає об`єктивної можливості, оскільки, станом на момент підготовки відповіді адміністративні будівлі органів місцевого самоврядування Куп`янської територіальної громади, в яких зберігались накопичені в процесі діяльності органів місцевого самоврядування документи, в значній мірі пошкоджені, відсутня комп`ютерна та оргтехніка, бази даних, носії інформації, знищено або пошкоджено переважну кількість архівних документів. Частина архівних документів переміщена до м. Харкова, але на даний час зберігається у спосіб, що унеможливлює їх використання. До суду також надані докази належності права приватної спільної часткової власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] , набутого нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується копіями наступних документів: договором про розподіл спадкового майна від 12.02.2014 року, який посвідчений державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Колосовською С.О., зареєстрований в реєстрі за № 2-536, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.02.2014 року з індексним номером 17699183. Згідно свідоцтва про народження від 04.05.1984 прізвище, ім`я, по-батькові заявниці зазначено рос. [PERSON] . Свідоцтвом про одруження від 14.09.2002 підтверджується факт зміни прізвища заявниці з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15.10.2002, прізвищем, ім`ям та по-батькові заявниці є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження м. Куп`янськ Харківської області. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт належності вказаного документу заявниці не спростований у передбачений законом спосіб, підтверджується дослідженими доказами, породжує юридичні наслідки та чинним законодавством не передбачено іншого порядку підтвердження належності цього документу заявниці і встановлення відповідного факту не пов`язується з вирішенням спору про право. Встановлення факту належності вказаного документу заявниці необхідне для уникнення порушень її прав щодо володіння, користування і розпорядження квартирою [ADDRESS] , разом з іншими співвласниками.

Outcome: approved