Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Осадчук Андрій Васильович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який було зареєстровано 28 березня 2020 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено актовий запис №162. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] , 28 березня 2020 року уклали шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів 28.03.2020 року зроблено відповідний актовий запис за №162. орган державної реєстрації Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Сторони прожили разом у шлюбі 5 років. [INFO] у них народилась спільна дитина - син [PERSON] . Проте, вже більше трьох років він не проживає з відповідачкою, спільного господарства не ведуть, їх шлюбні відносини фактично припинились. Шлюб існує тільки формально. Позивач вказує, що примирення з його боку неможливе, такого бажання не має, через те, що фактично припинив шлюбні відносний з [PERSON] , просить не застосовувати заходи до примирення подружжя. На сьогоднішній час дитина проживає з мамою [PERSON] . Майнових претензій до відповідача позивач не має. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 30.09.2025 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. При цьому, представник позивача подав заяву, згідно якої просить розгляд справи поводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання 30.09.2025 року повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення повістки на зареєстровану адресу проживання та SMS-повідомлення на номер телефону, вказаний у позовній заяві. Про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву не подавала. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 28.03.2020 року, в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №162. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 28.03.2020 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.10.2020 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також до позову додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] від 29.05.2015 року та копію паспорта громадянки України [PERSON] , [INFO] №004784756 від 07.05.2020 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, викладені позивачем у позовній заяві обставини, що сторони мають малолітню дитину 2020 р.н., однак більше трьох років проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їх шлюбні відносини фактично припинились, шлюб існує тільки формально. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved