Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. Ставлення учасників справи до позову. В травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що він працював в ДП «Чайка» на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини. Наказом №15-к/ТР від 13 лютого 2024 року позивач був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. [PERSON] посилається на те, що станом на день звільнення у відповідача виникла заборгованість з виплати йому заробітної плати в розмірі 58464 гривень 9 копійок. В квітні 2024 року ДП «Чайка» частково сплатило заборгованість в розмірі 5000 гривень 00 копійок. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача суми, що належали йому при звільненні з роботи, в розмірі 53464 гривень 9 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2025 року (а.с.17) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 травня 2025 року (а.с.18) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 24 вересня 2024 року, проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності учасників судового процесу. [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися у судове засіданні та подали заяву (а.с.26-27), в якій просили справу слухати у їх відсутність та наполягали на задоволенні позову. Представник ДП\~«Чайка» не з`явився у судове засідання та відзив на позов не подав. Відповідач був неодноразово повідомлений про час там місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.21, 23, 36, 37). 3. Обставини, встановлені судом, та норми права, якими керується суд при вирішенні спору. [PERSON] працював в ДП «Чайка» на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини. Наказом №15-к/ТР від 13 лютого 2024 року позивач був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Ці обставини підтверджуються копією трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної на ім`я позивача (а.с.8-10). Спірні правовідносини регулюються главою «Оплата праці» КЗпП України. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.2 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає в тому, що суд розглядає справи з дотриманням Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Згідно з ст.ст.6, 12 Конвенції про захист заробітної плати роботодавцеві забороняється обмежувати будь-яким способом свободу працівника розпоряджатися своєю заробітною платою на власний розсуд. Зокрема, заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу. Коли минає термін трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, належної працівнику, має бути проведено відповідно до національного законодавства, колективного договору чи рішення арбітражного органу, або коли немає такого законодавства, угоди чи рішення в розумний термін з урахуванням умов контракту. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту листа першого заступника начальника ЦМУ Державної служби з питань праці №Ц/2/8135-25 від 10 березня 2025 року (а.с.11) вбачається, що станом на 17 квітня 2024 року у ДП «Чайка» мала місце заборгованість із виплати заробітної плати перед звільненим працівником [PERSON] в розмірі 58464 гривень 9 копійок. Зі змісту розрахункового листа за квітень 2024 року (а.с.50) вбачається, що станом на кінець квітня 2024 року заборгованість ДП «Чайка» із виплати заробітної плати перед [PERSON] становила 53464 гривень 9 копійок у зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості в розмірі 5000 гривень 00 копійок. Тому у ДП «Чайка» залишилась заборгованість по виплаті позивачу сум,\~що належали\~йому при\~звільненні з\~роботи,\~в розмірі\~53464\~гривень 9\~копійок(58464,09 5000,00). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ДП «Чайка» хоча б частково погасив означену заборгованість. Ця обставина свідчить про порушення права [PERSON] на оплату праці, гарантованого не тільки ст.43 Конституції України та ст.ст.115, 116 КЗпП України, а також ст.ст.6, 12 Конвенції про захист заробітної плати. З огляду на це суд висновує про те, що з ДП «Чайка» на користь позивача слід стягнути суми, що належали йому при звільненні з роботи, в розмірі 53464 гривень 9 копійок. 5. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. З огляду на це суд висновує про те, що з ДП «Чайка» на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved