Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.06.2013 у загальному розмірі 34388,37 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач з метою отримання банківських послуг 01.06.2013 звернулася до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ознайомилася з умовами кредитування, підписала паспорт кредиту, а також заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі вказаної заяви відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку№ [NUMBER] , тип картки - «Універсальна», строк дії - 09/15, зі встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 30 000,00 грн. . Надалі, додатково нею було отримано наступні картки: кредитна картка № [NUMBER] , тип картки - «Універсальна», строк дії - 03/19 та кредитна картка № [NUMBER] , тип картки - «Універсальна», строк дії - 02/23. 26.04.2023 [PERSON] підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №SAMDN52000090324176_01 до Кредитного договору від 26.04.2023. Разом з тим, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року, яка у квітні 2022 року поступово була повернута до погодженого розміру. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, тоді як відповідач користувалася кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 24.12.2024 у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 34388,37 грн., з яких: 30763,48 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3624,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ознайомилася з умовами кредитування та підписала паспорт споживчого кредиту. 13.06.2013 відповідач підписала власноручно заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка. Відповідно до вказаної заяви відповідач отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 09/15, тип - «Універсальна». Після отримання картки відповідач здійснила дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково було отримано наступні картки: кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 03/19, тип - «Універсальна» та кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 02/23, тип «Універсальна». У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42% річних. 19.04.2023 відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 06/27, тип «Універсальна», а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській сичтемі України». При цьому, на момент підписання зазначеної вище заяви відповідач мала заборгованість, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, зокрема, щодо сплати відсотків. Починаючи з 19.04.2023 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. - у розмірі 42%. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 3624,89 грн. 26.04.2023 відповідач підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №№SAMDN52000090324176_01 до Кредитного договору від 26.04.2023. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг змін, зокрема, тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди, процентна ставка - 12% річних, розмір мінімального обов`язкового платежу: 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди; 3% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, починаючи з сьомого календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Пунктом 2 Додаткової угоди сторони узгодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень після дати укладення цієї додаткової угоди, на підставі статей 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. У подальшому, у зв?язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому, із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру, що відображено у розрахунку заборгованості. Таким чином, банк свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач, отримуючи кредитні картки, фактично отримувала електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мала безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов?язалася повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов?язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Станом на 24.12.2024 у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 34388,37 грн., з яких: 30763,48 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3624,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved