Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 19.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 4228548 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. на строк кредиту 360 днів з 19.12.2023 року по 12.12.2024 року з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Лінеура України» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало кредит в сумі 7000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] , яку відповідачкою було особисто вказано під час укладення Договору. 23.09.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу №23/09/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «Українські фінансові операції» належні йому права вимоги права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором № 4228548 від 19.12.2023 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] на суму заборгованості 46372,73 грн., з яких: 6999,98 грн.\~- заборгованість за тілом кредиту, 39372,75 грн.\~- заборгованість за процентами. Станом на дату укладання Договору факторингу від 23.09.2024 року №23/09/2024, строк дії Договору № 4228548 від 19.12.2023 року не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24.09.2024 року по 12.12.2024 року (80 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,5 % в день на суму 14000 грн. У зв`язку із неналежним виконанням умов вказаного договору у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 60372,73 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту у розмірі 6999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 39372,75 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції» за 80 календарних днів 14000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 15.05.2025 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці надсилались копія ухвали суду про відкриття провадження у порядку спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками, проте заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду від неї не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 19.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 4228548 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. на строк кредиту 360 днів з 19.12.2023 року по 12.12.2024 року з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Договір було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 75030(п.10 Договору №4228548 від 19.12.2023 року)/а.с.33/. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 8 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. За правилами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.12 ч. 1 ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частиною 12 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до умов Кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 7000,00 грн., строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом. Сторони в\~належній формі\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~кредитного договору,\~згідно яких\~позичальника було\~повідомлено,\~зокрема,\~що у\~разі надання\~йому кредиту,\~останній за\~договором споживчого\~кредитування зобов`язаний\~буде сплачувати\~відсотки,\~розмір та\~порядок нарахування\~яких визначено\~в договорі,\~з яким\~ [PERSON] ознайомилась та без будь-яких заперечень підписала в електронному вигляді. Крім того,\~ [PERSON] було повідомлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складатиме 70000,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 67112,50 грн. Таким чином, позичальник був повідомлений про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою в кредит. Згідно інформаційної довідки ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» вих. №20250414-14 від 14.04.2025 року було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 19.12.2023 11:50:38 на суму 7000,00 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] /а.с.22/. 23.09.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу №23/09/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «Українські фінансові операції» належні йому права вимоги права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 року ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 46372,73 грн./а.с.14/. Станом на дату укладення Договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 року строк дії Договору № 4228548 від 19.12.2023 року не закінчився. А тому, у межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24 вересня 2024 року по 12 грудня 2024 року (80 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 14000 грн. Отже, заборгованість відповідачки [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «Українські фінансові операції» за порушення виконання кредитних зобов`язань за Договором № 4228548 від 19.12.2023 року становить: 60372,73 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 6999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 39372,75 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції» за 80 календарних днів 14000 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача, шляхом направлення відповідного повідомлення/а.с.45/. Приписами пункту 1 частини 2 статті 11\~ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору та у добровільному порядку ухилялась від сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором № 4228548 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.12.2023 року. Щодо розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10000 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу, підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження\~понесених позивачем\~витрат на\~правову допомогу\~до матеріалів\~справи долучено: договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року/а.с.58-59/; акт № 4228548 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року/а.с.46/; заявка № 4228548 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року/а.с.15-16/, копію рахунку на оплату № 4228548-24/03-2025 від 24.03.2025 на загальну суму 10000,00 грн/а.с.19/. Згідно положень ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, суд вважає, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved