Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача адвокат Заводовська М.Л. звернулася в суд із наведеним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 16 жовтня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області було розірвано. У шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Станом на день подання позову син [PERSON] , проживає в Іспанії з батьком з червня 2024 року. Позивач забезпечений житлом. Батько із сином зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] . Також подано документи на тимчасовий захист для переміщених осіб, що дає дитині додаткові гарантії та захист зі сторони держави. В Україні батько з сином також зареєстровані за одною адресою у будинку матері у [ADDRESS] . Позивач стверджує, що [PERSON] вже оформляється у навчальний україномовний заклад та Іспанську школу та має намір мати заняття на додаткових розвиваючих секціях. Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області по справі №347/2307/24 позивача було звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON] , які стягувалися на підставі судового наказу Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.04.2021 року. Позивач стверджує, що відповідач матеріально не допомагає дитині та не сплачує аліментів на дитину з червня місяця 2024 року. Дитина вибрала право на проживання з батьком у кращих умовах, у звязку із чим мати не сприймає реальність, не приймає бажання сина та вороже налаштована на [PERSON] та його сім`ю. Син [PERSON] проживає із батьком у європейській країні, який забезпечує дитину усім найкращим та необхідним. [PERSON] зазначає, що [PERSON] є молодою особою працездатного віку, інших дітей на утриманні немає, офіційно працює за кордоном у Бельгії, отримує стабільний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина. У зв`язку із наведеним позивач просив стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 7\~000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 18.08.2025 року від представника відповідача адвоката Денеги Д.М. надійшли додаткові пояснення у справі. Так, у додаткових поясненнях зазначено, що [PERSON] , будучи платником аліментів згідно наказу Чортківського районного суду Івано-Франківської області і працюючи за кордоном, сплачував [PERSON] на утримання сина тільки 2 979,50 грн. Натомість тепер має намір стягувати з колишньої дружини аліменти у розмірі 7\~000 грн., що не є співрозмірною сумою. Окрім того, адвокатом зазначено, що син [PERSON] повинен був перебувати з батьком в Іспанії у 2024 році тільки на період літніх канікул. В подальшому позивач, без дозволу матері дитини змінив місце проживання та навчання [PERSON] і для узаконення викрадення дитини, звернувся до Косівського районного суду з позовом про визначення місця проживання дитини. 07.05.2025 року Косівський районний суд Івано-Франківської області, розглянув цивільну справу №347/2181/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] та визначив місце проживання дитини з батьком за місцем реєстрації у м. Чортків Тернопільської області з можливістю безперешкодного спілкування дитини із матір`ю. Однак, таке рішення суду не виконується батьком дитини, оскільки [PERSON] і надалі не може спілкуватися з дитиною, яка проживає не в Україні, а за кордоном з батьком. Попри наявне судове рішення, для того, щоб відповідач могла побачити свого сина, вона повинна подолати шлях з України до Іспанії, що несе за собою дуже великі додаткові фінансові витрати. Відповідач пропонувала позивачу вирішити питання аліментів в добровільному порядку, однак він відмовився. Щодо розміру аліментів, адвокат Денега Д.М. зазначив, що протягом певного періоду часу, [PERSON] офіційно була працевлаштована в Бельгії, де отримувала дохід, однак це було пов`язано з міжнародним викраденням її сина та необхідністю заробляти кошти для проїзду в Іспанію на судові процеси та спроби побачень з сином. Станом на сьогодні, відповідач не має постійного та стабільного доходу та обмежується лише підробітком - працює не офіційно в сфері клінінгу та прибирає будинки по мірі наявності роботи за викликом клієнтів. За словами [PERSON] , її дохід дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 3 500 щомісячно і саме цю суму відповідач просить стягувати з неї на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, проте представник позивача адвокат Заводовська М.Л. подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без їх участі (а.с.134). Представник відповідача - адвокат Денега Д.М. подав заяву про розгляд справи у режимі відеоконференції (а.с.75-76), проте не в режимі відеоконферензв`язку в засідання суду не з`явився. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.05.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду. Ухвалами від 27.05.2025 року та від 21.08.2025 року постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/714/25 відповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги додаткові пояснення відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії паспорту громадянина України у формі айді картки, [PERSON] народилася [INFO] у с. Тюдів, Косівського району Івано-Франківської області (а.с.22). Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у с. Палашівка Чортківського району Тернопільської області (а.с.23-24). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON] залишено на проживання з матір`ю (а.с.3). Згідно Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області по справі №347/2307/24 вбачається, що [PERSON] звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON] , що стягувалися на утримання [PERSON] , на підставі судового наказу Чортківського районного суду Тернопільської області №608/837/21 від 28.04.2021 року (а.с. 4-6). Відповідно до копії будинкової книги, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). Як вбачається з копії довідки від 03 вересня 2024 року, [PERSON] зарахований до 4 класу приватного центру початкової та середньої освіти «Ерма», м. Мурсія, Королівство Іспанія (а.с.10-12). Згідно копії Індивідуальної виписки з реєстру мешканців №2024183158 від 29.07.2024 року, копії Індивідуальної виписки з реєстру мешканців №2024183159 від 29.07.2024 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). До матеріалів справи позивачем додано копії квитанцій про оплату стоматологічних та офтальмологічних послуг [PERSON] (а.с.16-17, 38). Відповідно до інформації, наданої Кутською селищною радою, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.31). Стороною позивача надано інформацію з соціального секретаріату м. Антверпен про заробітну плату [PERSON] (а.с.39-41). Чортківським ВДВС у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) 03.08.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66360381 на виконання судового наказу Чортківського районного суду від 28.04.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття та надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с.90-93). Позивачем додано скриншот переписки [PERSON] та [PERSON] (а.с.94). Адвокат Денега Д. М., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Міністерства юстиції України про сприяння поверненню дитини [PERSON] з Королівства Іспанія в Україну (а.с.95-102). Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року у справі №347/2181/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] визначено місце проживання [PERSON] з батьком за місцем реєстрації у м. Чортків Тернопільської області. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2025 року рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області залишено без змін (а.с.112-114, 121-127). Стороною позивача надано копію контракту, укладеного між [PERSON] та підприєством WeClean4U BV, в якому вказано, що заробітна плата працівника становить 13,9 Євро в годину (а.с.128-132). Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (матер`ю) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення ним повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідач, як мати дитини, зобов`язана її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своєї дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Так, рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року визначено місце проживання [PERSON] з батьком за місцем реєстрації у м. Чортків Тернопільської області. Дане рішення залишено без змін Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2025 року. На цей час [PERSON] та [PERSON] проживають у Королівстві Іспанія, куди [PERSON] поїхав до батька у 2024 році. Позивач просив стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 7\~000 грн. щомісячно до досягненням ним повноліття. Такі позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач працює у Королівстві Бельгія та отримує стабільний дохід і може сплачувати аліменти у такому розмірі. На підтвердження цього факту [PERSON] додав копію контракту, укладеного між [PERSON] та підприєством бельгійським підприємтвом WeClean4U BV, в якому вказано, що заробітна плата працівника становить 13,9 Євро в годину. Проте у ньому не зазначено кількість годин, які відпрацьовує працівник за тиждень і місяць, на підставі чого можна визначити середньомісячну заробітню плату [PERSON] . У додаткових поясненнях у справі, адвокат Денега Д.М. вказав, що [PERSON] хоч і працює за кордоном, проте її заробітки є неофіційні та тимчасові, по мірі надходжень замовлень у сфері клінінгу. З огляду на це, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 3500 грн. щомісячно. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, зважаючи на те, що відповідач є фізично здоровою людиною, може фізично працювати, іншої сім`ї та утриманців немає а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду такий розмір аліментів який є трохи більшим за розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням часткового визнання позову є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд звертає увагу, що у випадку зміни матеріального становища відповідача, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернувся із позовом до суду з 11 квітня 2025 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, як позов задоволено частково, то з відповідача в дохід держави пропорційно задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. (3500 х 100 : 7000 = 50; 1211,20 : 100 х 50 = 605,60). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial