Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. 14.03.2024\~року представник\~заявника адвокат\~Шевчук-Філімон\~Н.М.\~подала до\~суду заяву [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON] , який хворіє, у зв?язку із чим потребує опіки над ним. Підставою для звернення заявника у суд виявилась необхідність визнання його дідуся [PERSON] недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна у зв?язку із виникненням у останнього ознак психічного розладу та потребі у догляді. [PERSON] вказує, що за останні роки стан здоров?я його діда вкрай погіршився, почав погано спати, наголошує на те, що бачить видіння, втрачає пам?ять через що не розуміє хто з ним спілкується, перестав розуміти свою поведінку, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, не здатний у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Через незадовільний стан здоров?я [PERSON] , останнього було оглянуто лікарем психіатром, призначено лікування та встановлено діагноз його захворювання (розлади психіки). Окрім того, незадовільний стан здоров?я [PERSON] позбавляє його можливості самостійно здійснювати свої права і виконувати обов?язки. У зв`язку із вищенаведеним виникла необхідність у визнанні [PERSON] недієздатним та призначенні заявника [PERSON] його опікуном, оскільки інших осіб, які б виявили бажання бути опікунами [PERSON] немає. Позиція учасників в судовому засіданні. В судовому засіданні представник заявника адвокат Шевчук-Філімон Н.М. вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Ствердила, що хвороба [PERSON] носить хронічний, стійкий характер, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує постійного догляду, який йому погодився забезпечити заявник, оскільки інших осіб, які б виявили бажання та мали можливість бути опікуном [PERSON] , немає. Додатково представник заявника ствердила, що інші близькі родичі рідні за станом здоров`я та віком не можуть здійснювати догляд за [PERSON] . Представник заявника зазначила, що на даний час заявник вже чотири роки проходить військову службу, та перебуває в зоні ведення бойових дій, куди пішов добровольцем. Однак, як тільки його відпускали у відпустку, він здійснював догляд за дідусем, відвозив його на лікування. Представник зазначила, що заявнику необхідне рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним, щоб юридично оформити обов`язки опікуна. Не заперечила, що на даний час догляд за [PERSON] веде його невістка, мати заявника. З цих підстав, представник заявника просила заяву задовольнити в повному обсязі. Представник особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною [PERSON] , ствердив, що дійсно [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання, і згідно висновку експерта страждає стійким хронічним психічним розладом та потребує постійного стороннього догляду. Вважає, що заява підлягає до задоволення і [PERSON] слід визнати недієздатним з призначенням йому опікуна. Не заперечив щодо призначення заявника опікуном недієздатного. Представник органу опіки та піклування Кутської селищної ради Воротняк В.В. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви, визнання [PERSON] недієздатним та призначенні йому опікуна згідно подання органу опіки та піклування Кутської селищної ради, а саме [PERSON] . Додатково зазначив, що інші близькі родичі, як то діти [PERSON] та його інші дві онуки, не виявили бажання бути опікунами. Крім того, представник органу опіки відвідував [PERSON] за місцем проживання. Зазначив, що дійсно [PERSON] проживає на даний час один, поки його онук служить, догляд за ним веде його невістка. Вважає, що призначення [PERSON] опікуном недієздатному [PERSON] відповідає найкращим інтересам недієздатного [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.03.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 30.04.2024 року. 30.04.2024 року у зв?язку із перебуванням судді на лікарняному, судове засідання відкладено на 06.06.2024 року. 06.06.2024 року та 25.06.2024 року у зв?язку із неявкою сторін, судове засідання відкладено на 08.08.2024 року. Ухвалою від 08.08.2024 року замінено присяжного, та залучено адвоката особі, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, судове засідання відкладено на 17.09.2024 року. Ухвалою від 17.09.2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 02.06.2025 року провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду на 23.07.2025 року. 23.07.2025 року у зв?язку із неявкою сторін, судове засідання відкладено на 28.08.2025 року. 28.08.2025 року у зв?язку із клопотанням присяжного у справі, судове засідання відкладено на 15.09.2025 року. 15.09.2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 25.09.2025 року. Перевіривши заяву [PERSON] , заслухавши думку учасників судового провадження, та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 24.07.2013 року Косівським РС УДМС в Івано-Франківській області, заявник [PERSON] [INFO] , народився та зареєстрований в с. Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.4-5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.07.1997 року, батьками заявника [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії витягу ВР-002038273, [PERSON] станом на 15.01.2024 року до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває (а.с.8). Відповідно до копії довідки від 15.01.2024 року та копії висновку про стан здоров?я від 22.01.2024 року, отриманих для опікунства, заявник [PERSON] психоактивних речовин не вживає та є здоровим (а.с.9,10). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 07.02.2014 року Косівським РС УДМС в Івано-Франківській області, батько заявника [PERSON] , [INFO] , народився та зареєстрований в с. Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.11). А згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03.04.1973 року, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до копії паспорта у вигляді ІD картки виданої 18.05.2018 року органом 2620 (а.с.15), копії Витягу з реєстру територіальної громади 01.11.2023 року (а.с.16) та копії пенсійного посвідчення (а.с.17) особа, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] , [INFO] , народився та зареєстрований в [ADDRESS] , є інвалідом 2 групи загального захворювання. Згідно Виписки з акта огляду МСЕК серії ААБ №159091 від 10.12.2018 року [PERSON] , 1944 р.н. є інвалідом 2 групи загального захворювання без переогляду (а.с.19). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.11.2023 року, дружина особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, [PERSON] померла [INFO] (а.с.20). Згідно копії акта обстеження матеріально-побутових умов сім?ї, виданого Кутською селищною радою 03.11.2023 року, [PERSON] , 1944 р.н. зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , є інвалідом 2 групи та потребує стороннього догляду і допомоги у зв?язку із ампутацією лівої ноги (а.с.21), що також підтверджується копіями медичних документів (а.с.22-26). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №161/2025 від 13.05.2025 року Івано-Франківської філії судових експертиз, підекспертний [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом органічним психосиндромом судинного ґенезу, згідно МКХ-10 F07.9, внаслідок чого не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.89-92). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 26.08.2025 року №94, вирішено затвердити подання органу опіки і піклування про можливість призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] у разі визнання його недієздатним (а.с.122, 123-126). Зміст правовідносин. Правовідносини виникли у зв`язку з обставинами, що свідчать про наявність стійкого, хронічного психічного розладу [PERSON] , через який він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує опіки, а також наміром заявника стати його опікуном. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які виникли у сторін, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з приписами частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. За змістом частин 1, 2 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з приписами статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , [INFO] , який є дідусем заявника [PERSON] , є інвалідом ІІ групи загального захворювання, однак страждає стійким хронічним психічним розладом, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд зазначає, що висновок судово-психіатричного експерта №161/2025 стосовно [PERSON] , яким підтверджено наведені обставини щодо його психічного здоров`я, є повним та категоричним, не допускає іншого розуміння змісту, ніж зазначений. З огляду на викладене, суд доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Щодо можливості призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] , суд зазначає наступне. В силу положень ч.ч.1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року№ 34/166/131/88. Як слідує із вищезазначених норм матеріального права, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Крім того, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 квітня 2022року у справі №712/10043/20. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Так, суд зазначає, що таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду. Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. В судовому засіданні представник заявника, адвокат Шевчук-Філімон Н.М. ствердила, що сам заявник вже більше чотирьох років проходить військову службу в Збройних Силах України, куди пішов добровольцем. При цьому зазначила, що як тільки його відпускають у відпустку, то він одразу повертається додому, здійснювати догляд за своїм дідусем. Зі слів заявника, адвокату відомо, що навіть за період служби заявник [PERSON] відвозив дідуся на лікування. Однак надати будь які підтверджуючі вказаний факт документи, адвокат не змогла, як і не змогла вказати період коли [PERSON] перебував на лікуванні за період коли його онук проходить військову службу. На уточнюючі запитання суду, яким же чином заявник буде здійснювати обов`язки опікуна, перебуваючи на військовій службі, адвокат Шевчук-Філімон Н.М. зазначила, що заявник може звільнитись з військової служби. Також, на підставі рапорту заявника можуть відпускати у відпустку, для здійснення обов`язків опікуна. Представник наполегливо просила врахувати, що заявник [PERSON] пішов служити добровольцем, і вже 4 рік перебуває в зоні ведення бойових дій. В статті 63 ЦК України зазначено, що опікун або піклувальник призначаються з урахуванням, зокрема, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. На переконання суду, на даний час заявник [PERSON] з об`єктивних причин не може здійснювати фактичний догляд за своїм дідусем, проходячи безпосередньо військову службу. Суд також звертає увагу, що заявник знаючи, про перебування справи в суді, не з`явився в судове засідання, що також свідчить про ускладнення виконання ним своїх обов`язків. Адвокат зазначила, що заявник не з`явився в судове засідання, оскільки суд не повідомляв його за місцем проходження військової служби. Однак такі доводи є неспроможними, оскільки суд повідомляв заявника за адресою реєстрації яка зазначена в заяві, а також повідомляв представника заявника. Будь яких інших альтернативних контактних даних подана заява не містить. Крім того, в заяві не зазначено адресу військової частини, а відтак суд самостійно не може встановити місце проходження служби заявником. Що стосується наданого органом опіки та піклування подання, то суд зазначає, що станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. На переконання суду, за наявності численної кількості близьких осіб, зокрема сина та дочки [PERSON] , двох онучок, братів та сестер, надання згоди на здійснення догляду лише одним заявником [PERSON] , за умови коли фактичний догляд за [PERSON] здійснює його невістка, має штучний характер, та спрямоване на отримання рішення для звільнення заявника з військової служби. У свою чергу, суд зазначає, що якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають заявнику [PERSON] у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна, такий не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним [PERSON] . За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] . Водночас до встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатним [PERSON] , [INFO] , слід покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, відповідно до статті 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до вимог частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На виконання вимоги частини 6 статті 300 ЦК України суд визначає строк дії цього рішення у 2 роки та роз`яснює заявнику, що він має право подати клопотання про продовження строку дії цього рішення не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення визначеного судом строку. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог частини 2 статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial