Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебувала вказана цивільна справа, розгляд якої був завершений ухваленням рішення із відмовою у задоволенні позову. 20 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача [PERSON] адвоката Гусакової О.Б. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі з метою вирішення питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 31 000 грн. 21 серпня 2025 року від представника ТОВ «ФК «Солвентіс» через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшли заперечення на заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, в яких представник ТОВ «ФК «Солвентіс» посилається на недоведеність представником відповідача обставин того, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31\~000 грн. були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Окрім цього, представником відповідача не надано квитанції про сплату таких послуг. Представник позивача вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31\~000 грн. не співмірні з реальним обсягом роботи у зазначеній цивільній справі, в акті не вказано кількість часу, витраченого адвокатом. Таким чином, з урахуванням викладеного, представник позивача просив залишити без задоволення заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення. 22 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача [PERSON] адвоката Гусакової О.Б. надійшли додаткові пояснення, в яких остання зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу, в разі підтвердження обсягу наданих/, виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Також представник відповідача зазначила, що докази витрат на правничу допомогу не могли бути подані до завершення судових дебатів, оскільки до акту виконаних робіт мало бути включене останнє судове засідання. Представник позивача ТОВ «ФК «Солвентіс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви за його відсутності не клопотав, що згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви за його відсутності. Відповідач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися, остання через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подала заяву про розгляд справи за її та відповідача відсутності. Дослідивши заяву представника відповідача та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України\~суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 18 серпня 2025 року у цивільній справі № 203/1881/25 (провадження № 2/0203/1296/2025) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено рішення, яким відмовлено в задоволенні позову повністю (а.с. 209, 210-216). В той же час, під час ухвалення рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, які понесені відповідачем під час розгляду зазначеної справи, що складаються з витрат на правничу допомогу та стосовно яких в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України представником відповідача заявлено про стягнення таких витрат на суму в розмірі 31 000 грн. При вирішенні питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.ч.4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи видно, що відповідач 04 квітня 2025 року уклала із адвокатом Гусаковою Оксаною Борисівною договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого вартість послуг, обумовлених даним договором складається з: 1\~000 грн. надання консультацій, 5\~000 грн. аналіз/вивчення матеріалів справи, 7\~000 грн. складання відзиву, 1\~500 грн. складання клопотання про витребування доказів, 1\~500 грн. інші процесуальні заяви, клопотання, 5\~000 грн. підготовка до участі у судових засіданнях з вивченням матеріалів справи 5\~000 грн. Оплата наданих послуг здійснюється після 30-ти днів з моменту підписання акту виконаних робіт після набрання рішенням законної сили (а.с. 222). Повноваження адвоката Гусакової Оксани Борисівни підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3585 від 25 січня 2018 року та ордером серії АЕ № 1375573, що згенерований на підставі договору про надання правової допомоги від 04 квітня 2025 року (а.с. 221). З акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, наданої у судовій справі № 203/1881/25, від 18 серпня 2025 року, складеного між адвокатом Гусаковою О.Б. з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, видно, що адвокатом Гусаковою О.Ю. були проведені роботи (надані такі послуги) в суді першої інстанції Центральному районному суді міста Дніпра по цивільній справі № 203/1881/25: первинне консультування клієнта щодо його порушених прав 1\~000 грн., аналіз/вивчення матеріалів справи 5\~000 грн., складання відзиву на позовну заяву 7\~000 грн., складання заперечення на клопотання позивача 1\~500 грн., складання процесуальних заяв 1\~500 грн., участь у судових засіданнях по справі у кількості (3 засідання х 5 000 грн.) 15 000 грн. Загалом адвокатом виконано робіт у сумі 31 000 грн. (а.с. 223). Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану\~обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення \~ \~ \~ \~їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового \~ \~ \~ \~стану \~ \~ \~ \~обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Так, предметом позову у цій справі стала заявлена заборгованість за кредитним договором на суму 20700,00 грн. з підстав прострочення зобов`язання, що не є складною справою і розглядалось у спрощеному провадженні та без процесуальних ускладнень, в рішенні встановлені обставини укладення кредитного договору з ТОВ «Мілоан» та отримання від кредитора коштів за договором кредитних коштів в сумі 6000,00 грн., тому розмір витрат на правничу допомогу в сумі 31\~000,00 грн. є явно неспівмірним є ціною позову та не відповідатиме критерію розумності у порівнянні з заявленою до стягнення суми в 20700,00 грн. Таким чином, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, співмірності заявленої суми витрат на правничу допомогу з ціною позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та наявність підстав згідно ч.5 ст. 137 ЦПК України для зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідача до 8 000 грн., що буде достатнім, пропорційним, співмірним складності справи, предметом позову та вартості фактично наданої правничої допомоги, з підстав чого заява підлягає частковому задоволенню. Посилання представника відповідача на відсутність квитанції про сплату адвокату гонорару, а також відсутність в акті погодинної роботи адвоката, суд відкидає, оскільки для визначення розміру гонорару достатньо акту виконаних робіт або інших доказів понесення таких витрат, а зазначення в акті лише вартості послуг допустимо без прив`язки такої роботи до її погодинної або фіксованої вартості, що узгоджується з висновками, викладеними у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2025 року у справі № 240/32993/23.

Outcome: partial