Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник заявника адвокат Стариченка Андрія Васильовича, що діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання (перебування) та місця роботи заявника; заборонити вести листування, телефонні переговори із заявником, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб контактувати з нею. В обґрунтування заяви зазначає, що 12.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27.01.2025 справа № 277/1366/24. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час заявник, разом із сином, у зв`язку з навчанням сина у ліцеї №27 міста Житомира проживають у м. Житомирі. Заявник працює у ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ», яке знаходиться в с. Оліївка, Житомирського району. Вказує, що після розірвання шлюбу, колишній чоловік не залишає заявника у спокої, постійно телефонує, висловлюється в її бік нецензурною лайкою, погрожує розправою, приїжджає за її фактичним місцем проживання та вчиняє скандали, погрожує, наносить побої, пошкоджує речі, постійно переслідує. З даного приводу заявник неодноразово зверталася до поліції. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 15.08.2025 у справі № 295/10587/25 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї. Окрім цього, Житомирським міським центром соціальних служб міської ради, заявника взято під соціальний супровід та поставлено на облік сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах з причини вчинення домашнього насильства з боку колишнього чоловіка психологічного та фізичного характеру. Враховуючи вищевикладене, просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] . Заявник та\~представник заявника\~ всудове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, представник заявника - адвокат Стариченко А.В. надіслав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та за відсутності заявника. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки про виклик до суду sms-повідомленням на його контактний номер телефону, яка ним отримана 24.09.2025, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 24.09.2025. Відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Враховуючи вимоги щодо повідомлення особи у справах про видачу обмежувального припису, визначені ч. 9 ст. 128 ЦПК України, а також здійснення судом усіх можливих заходів щодо повідомлення [PERSON] у судове засідання, суд вважає, що останній був повідомлений належним чином, визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27.01.2025 у справі № 277/1366/24 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивачу залишено шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 4-6). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7), фактично проживає (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] (а.с.11), працює в ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ», яке знаходиться за адресою: вул. Садова, 4, с. Оліївка, Житомирський район, Житомирська область (а.с.10). Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 15.08.2025 у справі № 295/10587/25, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.\~173-2\~КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини [PERSON] та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.27-30). Крім цього, наявність тривалого конфлікту та непорозумінь між [PERSON] та [PERSON] , підтверджується неодноразовими зверненнями заявника до органів поліції (а.с.14,18, 21). З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025065600000358 від 24.07.2025 вбачається, що за заявою [PERSON] внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме про те, що 30.06.2025 близько 12 год. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , в ході раптово виниклих неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження [PERSON] , [INFO] (а.с. 31). Відповідно до листа Житомирського міського центру соціальних служб міської ради від 20.08.2025 за № 1600/01-25, слідує, що [PERSON] взято під соціальний супровід та поставлено на облік сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах з причини вчинення домашнього насильства з боку колишнього чоловіка психологічного та фізичного характеру (а.с.32). Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII (далі Закон №2229) під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Частиною 2 ст. 3 Закону №2229 визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Пунктом 4 ч. 1 ст. 18 Закону №2229 передбачено, що до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини. Статтею 21 Закону №2229 передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229 до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини [PERSON] та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved