Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку площею 0, 25 га з кадастровим номером 6520682400:03:001:0017, цільове призначення «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що розташована за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказав, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Він є спадкоємцем померлого за заповітом. Після смерті спадкодавця приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] заведено спадкову справу №59/2020 (номер у спадковому реєстрі 66128098). Наразі він не має можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки приватний нотаріус, яким було заведено спадкову справу зупинила свою діяльність на період дії воєнного часу, договір на заміщення з іншим приватним нотаріусом нею не укладався, документи нотаріального діловодства та архіву до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавались. З огляду на викладене, змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 27.06.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, у якому вказав, що з приводу заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду, просив проводити розгляд справи у відсутність. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не прибули, представниками сторін подані заяви про розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2020 року. За життя, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом він матиме право заповів [PERSON] , що підтверджено копією заповіту від 11.05.2018 року посвідченого секретарем Лиманецької сільської ради Бериславського району Херсонської області, зареєстрований у реєстрі за №19. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60965003 від 17.07.2020 року, приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Мікуровою Л.Ю. заведено спадкову справу №59/2020 (номер у спадковому реєстрі 66128098) до майна померлого [INFO] [PERSON] . Приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Мікуровою Л.Ю. 20.02.2021 року видано [PERSON] , як спадкоємцю майна [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,6000 гектара, кадастровий номер 6520682400:04:001:0486, яку передано для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лиманецької (колишньої Кіровської) сільської ради Бериславського району, Херсонської області. Свідоцтво зареєстроване у реєстрі за №73. Крім того,\~14.01.2021\~року приватним\~нотаріусом Бериславського\~районного нотаріального\~округу Херсонської\~області Мікуровою\~Л.Ю. видано [PERSON] , як спадкоємцю майна [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 10,6472 гектара, кадастровий номер 6520682400:06:060:0013, яку передано для ведення товарнорго сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіровської сільської ради Бериславського району, Херсонської області. Свідоцтво зареєстроване у реєстрі за №12. Відповідно до листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.05.2025 р. №22581/08.3-25, приватний нотаріус Мікурова Л.Ю., на підставі її заяви, отриманої управлінням 13.01.2023 р. зупинила свою нотаріальну діяльність. Договір про заміщення з іншим приватним нотаріусом нею не укладався. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавалися. На день надання відповіді нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Мікурової Л.Ю. не припинялась. З наданих позивачем свідоцтв про право на спадщину за заповітом встановлено, що нотаріусом перевірено відсутність інших спадкоємців щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Судом встановлено, що за життя [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.05.1993 року, зареєстрованого в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації, в реєстровій книзі №1 за реєстровим №433 06.09.1994 року та земельна ділянка площею 0, 2500 га з кадастровим номером 6520682400:03:001:0017, цільове призначення «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що розташована за адресою [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі рішення виконкому Кіровської сільської ради від 30.07.1998 року №25 та рішення сесії Кіровської сільської ради від 29.10.2009 року №321. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ч. 2 ст. 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1217 та ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України). У відповідності до п. 4.15 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом з досліджених матеріалів справи встановлено, що позивач своєчасно звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого спадкодавця за заповітом, у спадкодавця відсутні інші спадкоємці які б мали право на спадкування разом з позивачем, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, в той же час, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на іншу частину спадкового майна, у зв`язку із зупиненням нотаріусом нотаріальної діяльності на період воєнного часу, не передачею справ іншому нотаріусу або до архіву, відсутні відомості щодо збереження нотаріальної справи за час окупації. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 30.09.2025 року На підставі ст.\~328,\~1218,\~1223,\~1260,\~1270 ЦК України, ст.12,\~13,\~76,\~81,\~258, 259,\~263-265,\~273,\~352,\~354 ЦПК України,

Outcome: approved