Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач - ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №1529847 від 28.01.2021 року в розмірі 25671 грн. 20 коп., що складається з: 8000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу та 17671,20 грн. суми заборгованості за відсотками та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.01.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (ідентифікаційний код фізичної особи - 3298500774) (надалі - Позичальник/Відповідач) укладено Договір позики №1529847 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. строк позики - 21 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису f0w74WQDio, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO] у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».Того ж дня, позикодавець виконав свої зобов`язання та передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8000,00 грн., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи. Наведене вище, підтверджується електронними платіжними інструкціями №9fc87b99-2af9-471c-b716-dbdaccf55aac від 28.01.2021 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.). Згідно листа №15/07/25-29 від 15.07.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжних інструкцій (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору позики №1529847. Згідно довідки №КД-000036933/ТНПП від 15.07.2025 р., ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 28.01.2021 року, сума 8000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 9fc87b99-2af9-471c-b716-dbdaccf55aac. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. У договорі позики встановлено строк позики 21 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Враховуючи викладені вище умови Договру позики №1529847 від 28.01.2021 року, здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 25671,20 грн. за період з 28.01.2021 по 03.08.2025 року. 21.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2106 від 21.06.2021 р., за умовами якого останній набув права грошової вимоги до ф/о боржників в тому числі і за договором позики №1529847 від 28.01.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників в тому числі і за договором позики №1529847 від 28.01.2021 року. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1529847 на підставі договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25671,20 грн., з яких : 8 000,00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17671,20 грн., сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач добровільно заборгованість не погашає, сторона позивача просить стягнути в судовому порядку з [PERSON] , суму боргу у розмірі 25671 грн. 20 коп., та судові витрати - судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. та 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Крім того, цією ж ухвалою було зобов`язано АТ КБ "ПриватБанк " (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,буд.30) надати суду наступну інформацію: щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер : [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; -виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ " ПриватБанк", [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 28.01.2021 року по 31.01.2021 року. Згідно наданої інформації АТ КБ «Приватбанк» слідує, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 28.01.2021 -31.01.2021 року, з якої вбачається користування відповідачем кредитними коштами. Заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що розгляд справи проводиться без виклику сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що розгляд справи проводиться без виклику сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Письмовими матеріалами справи встановлено, що 28.01.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , укладено Договір позики №1529847 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. строк позики - 21 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день (базова процентна ставка/фіксована), кінцева дата повернення позики 18.02.2021 року.. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису f0w74WQDio, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO] у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». До договору позики долучені Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", затверджені директором ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" 14.08.2020 року. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. (Правила про надання грошових коштів у позику від 14.08.20 (повернення позики в кінці строку) - містяться в матеріалах справи). Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 90 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/Відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким/якою укладено договір №1529847 від 28.01.2021 року, ідентифікований ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: f0w74WQDio. Час відправки ідентифікатора позичальнику:28.01.2021 18:40:05. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO] . Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується: електронною платіжною інструкцією №9fc87b99-2af9-471c-b716-dbdaccf55aac від 28.01.2021 року про перерахування коштів в розмірі 8000,00 грн, на банківський картковий рахунок №[NUMBER] . Зазначена електронна платіжна інструкція є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі). Згідно листа №15/07/25-29 від 15.07.25 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору позики №1529847. Згідно довідки №КД-000036933/ТНПП від 15.07.2025 р., ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 28.01.2021 року, сума 8000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 7а543d12-c2f5-46fd-bfb5-370fee4e7cad та 13.07.2021 року сума 1000,00 грн, за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 9fc87b99-2af9-471c-b716-dbdaccf55aac.Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. У договорі позики встановлено строк позики 21 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1529847 від 28.01.2021 року здійснені відповідачем платежів в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн., заборгованість останнього за договором позики становить 25671,20 грн., за період з 28.01.2021 по 03.08.2025 року, що підтверджується копією розрахунку заборгованості. 21.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2106 від 21.06.2021 р., за умовами якого останній набув права грошової вимоги до ф/о боржників в тому числі і за договором позики №1529847 від 21.01.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого ТОВ "Фінпром Маркет" набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за договором позики №1529847 від 21.01.2021 року. Згідно п.5.2. договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимоги, що є невідємними частинами цього договору. Відповідно п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.23 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.23 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25671,20 грн., з яких: 8000,00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу та 17671,20 грн., сума заборгованості за відсотками. З розрахунку заборгованості за період з 28.01.2021 року по 30.08.2025 року вбачається, що відповідач жодного разу не здійснив оплату на погашення заборгованості за договором позики. Позивач ТОВ "Фінпром Маркет" просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] суму боргу у розмірі 25671 грн. 20 коп., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17671 грн. 20 коп. сума заборгованості за відсотками, судові витрати - судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, та є доведеним факт укладання між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем 28 січня 2021 року Договору позики №1529847 та перерахування 28.01.2021 року грошових коштів на картковий рахунок відповідача в сумі 8000 грн, на погоджених умовах Оферти (акцепт) одноразовим ідентифікатором. Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Фінпром Маркет" в частині стягнення заборгованості за Договором позики №1529847 від 28.01.2021 року в сумі 8000,00 грн. за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом слід зазначити наступне. Згідно з п.2 договору, сума кредиту становить 8000 грн.; кредит надається строком на 21 день з 28.01.2021 року по 18.02.2021 року. Стандартна (базова) ставка за користування кредитом становить 1,99% фіксована. Позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження тих обставин, що строк повернення позичених коштів за Акцептом (оферти) від 28.01.2021 року перевищує 21 днів. Отже, нарахування процентів за користування коштами в сумі 17671,20грн. слід проводити із відсоткової ставки 1,99%, яка обмежується 21 днями та їх загальний розмір складає 3343,20 грн. (8000 грн. х 1,99% х 21 днів). Розмір відсотків за користування кредитними коштами у сумі 17671 грн. 20 коп. позивачем не доведено належними та допустимими доказами у справі. При цьому, позивач вказує на те, що в договорі позики встановлено строк позики 21 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Згідно п.6.1. Правил надання грошових коштів - за користування Позикою Позичальник сплачує Товариству Проценти у розмірах, визначених у Договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму Позики та Проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики. Згідно 6.2. Проценти за користування Позикою нараховуються на суму Позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування Позикою. Відповідно до 6.3. Нарахування процентів за користування Позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку Позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в Договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування Позикою, включаючи день (дату) видачі Позики та включаючи день (дату) її повернення. Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. У пункті 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, пункті 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19, наголошено на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц). Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за Договором позики №1529847 від 28 січня 2021 року в розмірі 3343,200 грн. - в межах строку користування кредитом (21 днів). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ "Фінпром Маркет" до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором позики №1529847 від 28.01.2021 року в загальному розмірі 11343 грн.20 коп., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 3343,20 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст.133,137,141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial