Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальність «ПРОФІТ КАПІТАЛ», в особі представника Ушакевич М.П., яка діє на підставі довіреності від 22.01.2025р., звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 07.05.2019р. між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-615-008059-19-980. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного відповідачу. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 5\~000 грн., зі строком користування до 07.05.2024р., що підтверджується випискою по поточному рахунку відповідача. Окрім того, 07.05.2019р. між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту та страхування №Z62.00615.005225736, відповідно до умов якого Позичальнику були надані кредитні кошти на поточні потреби в розмірі 34\~185 грн. строком до 07.11.2021р. Станом на дату подання цього позову відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, в тому числі проценти за Кредитним договором. Відтак, сума боргу відповідача за Договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. станом на 19.12.2023р. складала 13\~074,66 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за основним боргом, 8\~074,66 грн. заборгованість за процентами. Сума боргу відповідача за Договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. станом на 19.12.2023р. складала 67 002,70 грн., з яких: 27\~355,09 грн. заборгованість за основним боргом, 13\~051,63 грн. заборгованість за процентами, 26\~595,98 грн. заборгованість за комісіями. Також вказує, що 19.12.2023р. між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (фактор) укладено договір факторингу №19/12-2023 (далі Договір факторингу №19/12-2023), за умовами якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, що є додатком до договору, в тому числі і право вимоги до [PERSON] за договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. та договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. 22.12.2023р. між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу №22/12-2023 (далі Договір факторингу №22/12-2023), за умовами якого ТОВ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, що є додатком до договору, в тому числі і право вимоги до [PERSON] за договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. та договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019 року в загальній сумі 13\~074,66 грн., заборгованість за Договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. в загальній сумі 67 002,70 грн., а також судові витрати по справі. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. 29.07.2025р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився. При цьому, суд враховує, що в позовній заяві представник позивача просив розглядати справи у відсутність представника позивача та одночасно вказував, що він не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Окрім того, 10.09.2025р. представником позивача Ушекевич М.П., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2025р., до суду подано заяву, в якій остання просила розглянути справу у відсутність представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про час і місце розгляду справи останній повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності зазначеної особи за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошень про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України та за письмової згоди представника позивача судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. 19.09.2025р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. 07.05.2019р. між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-615-008059-19-980 /а.с. 6-11/. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору Банк відкриває Клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche White Cross+ ID INS поточний рахунок №26206004693686 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках цієї угоди та ДКБО, та випускає Клієнту платіжну картку MasterCard. Банк кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 5\~000 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних. Розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється Тарифами та ДКБО. Дата оплати обов`язкового мінімального платежу за кредитною лінією за попередній розрахунковий період до останнього операційного (банківського) дня для платіжного періоду, який починається із дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, при цьому перший розрахунковий період триває з дня відкриття Банком БПР до того ж числа наступного місяця, але при укладенні Угоди після 25 числа місця, завжди переноситься на перше число наступного місяця. Реальна річна процентна ставка складає 82,59%, загальна вартість кредитної лінії складає 591,58 грн. за кожні 1\~000 грн. з 10\~000грн. кредитної лінії. Окрім того, 07.05.2019р. між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту та страхування №Z62.00615.005225736 /а.с. 12-14/. Відповідно до умов вказаного договору Банк надає Позичальнику кредит для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 34\~185 грн. на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в АТ «Ідея Банк», а Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4\~458,91 грн. згідно з умовами Договору добровільного страхування життя. Змінювана процентна ставка визначається, як змінна в частині ставки в розмірі 9,5% збільшена на марку Банку в розмірі 5,5%. Загальні витрати за кредитом 64\~941,51 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 64\~941,51 грн. Реальна річна процентна ставка 101,31034852%. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 15%. Відповідно до умов вказаної угоди (договору) ТОВ «Ідея Банк» відкрило Позичальнику поточний рахунок № [NUMBER] в гривні та встановило кредитний ліміт, а також надало кредитні кошти шляхом їх перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] . Оскільки відповідач свої зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. не виконав, в нього станом на 19.12.2023р., виникла заборгованість в загальній сумі 13\~074,66 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за кредитом; 8\~074,66 грн. заборгованість за відсотками /а.с. 21/. Окрім того, відповідач не виконав свої зобов`язання і за Договором кредиту та страхування №Z6200615.005225736 від 07.05.2019р., в зв`язку з чим, станом на 19.12.2023р., має заборгованість в загальній сумі 67\~002,70 грн., з яких: 27\~355,09 грн. заборгованість за кредитом; 13\~051,63 грн. заборгованість за відсотками, 26\~595,98 грн. заборгованість за комісією /а.с. 27/. 19.12.2023р. між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (фактор) був укладений договір факторингу №19/12-2023 (далі Договір факторингу), за умовами якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набув належні АТ «Іде Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, що є додатком до договору, в тому числі і право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. на суму заборгованості 13\~074,66 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за основним боргом, 8\~074,66 грн. заборгованість за процентами та за Договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. на суму заборгованості 67 002,70 грн., з яких: 27\~355,09 грн. заборгованість за основним боргом, 13\~051,63грн. заборгованість за процентами, 26\~595,98 грн. заборгованість за комісіями /а.с. 46, 47/. 22.12.2023р. між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (клієнт) та ТОВ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (фактор) був укладений договір факторингу №22/12-2023 (далі Договір факторингу), за умовами якого ТОВ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло належні ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, що є додатком до договору, в тому числі і право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. на суму заборгованості 13\~074,66 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за основним боргом, 8\~074,66 грн. заборгованість за процентами та за Договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. на суму заборгованості 67 002,70 грн., з яких: 27\~355,09грн. заборгованість за основним боргом, 13\~051,63 грн. заборгованість за процентами, 26\~595,98 грн. заборгованість за комісіями /а.с. 48-56, 57/. Відповідач користувався кредитними коштами, однак, всупереч умов Договору №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р та Договору №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. не здійснював платежів для погашення існуючої кредитної заборгованості та зі сплати відсотків, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань, останній має заборгованість за Договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. на загальну суму 13\~074,66 грн., з яких: 5\~000грн. заборгованість за основним боргом, 8\~074,66 грн. заборгованість за процентами та за Договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. на загальну суму 67 002,70 грн., з яких: 27\~355,09 грн. заборгованість за основним боргом, 13\~051,63 грн. заборгованість за процентами, 26\~595,98 грн. заборгованість за комісіями. В зв`язку із невиконанням відповідачем умов вищевказаних договорів, 05.05.2025 року позивачем на адресу відповідача була направлена досудова вимога вих. №3/2005 /а.с. 28-32/, яка залишена відповідачем без належного реагування. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитними договорами в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідач користувався кредитними коштами, однак допустив порушення своїх зобов`язань за Договором №С-615-008059-19-980\~від 07.05.2019р.\~та Договором\~№Z62.00615.005225736\~від 07.05.2019р. в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом та комісії. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов вищевказаних договорів відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №С-615-008059-19-980 від 07.05.2019р. в розмірі 13\~074,66 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за основним боргом, 8\~074,66 грн. заборгованість за процентами та заборгованості за Договором №Z62.00615.005225736 від 07.05.2019р. в розмірі 67 002,70 грн., з яких: 27\~355,09 грн. заборгованість за основним боргом, 13\~051,63 грн. заборгованість за процентами, 26\~595,98 грн. заборгованість за комісіями, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну суму 80\~077,36 грн. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3\~028грн. /а.с. 5/ та витрат на правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. /а.с. 58-66/. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3 028 грн. З матеріалів справи судом також встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: Договір про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024р., укладений між Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» та ТзОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», предметом якого є надання клієнту правничої (правової) допомоги, а також надано Додаткову угоду №1/1 від 01.07.2024р. до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024р., копію Акту №1 прийому-передачі Реєстру боржників від 10.04.2025р. за Договором про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024р., копію Акту №1 від 14.05.2025р. прийому-передачі наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію №1395 від 05.06.2025р. /а.с. 58-66/. Сума наданих послуг та загальний розмір винагороди визначено у розмірі 14 000 грн. /а.с. 64/. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію йому за рахунок відповідача витрат з оплати правової (правничої) допомоги адвоката в сумі 14 000 грн. Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved