Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Полтавської міської ради про встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , понад п`ять років без реєстрації шлюбу з вересня 2007 року по [INFO] , а також про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на 2/5 частини житлового будинку, яка складається із: вбиральні 4,7 кв.м., кухні -9,6 кв.м., кімнати 15, 4 кв.м., кімнати - 8,9 кв.м., коридору 8,7 кв.м., всього загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 24, 3 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , розташованої на земельній ділянці площею 819 кв.м. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер [PERSON] , з яким [PERSON] проживала як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. 12.08.2024 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І., яка постановою від 27.08.2024 року № 318/02-31 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що позивачкою не надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин. Зазначає, що [INFO] помер чоловік позивачки і вона залишилася вдовою. [PERSON] був їхнім сусідом, позивачка та її чоловік познайомилися з [PERSON] ще у 2003 році та підтримували дружні стосунки. [PERSON] проживав одиноко, його батьки померли. Спочатку [PERSON] та [PERSON] допомагали один одному, а з вересня 2007 року вирішили проживати однією сім`єю як чоловік і жінка. Весь час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, оскільки у [PERSON] була невелика пенсія, яка складала 3335, 69 грн., а позивачка мала пенсію та працювала до 80 років у лікарні та отримувала заробітну плату понад 10\~000 грн. Доказом фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки є те, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] було видане сину [PERSON] , проведення поховання [PERSON] . [PERSON] , якій допомагав її син, оскільки остання є особою з інвалідністю 2-ої групи, акт про спільне проживання, фото таблиця спільно придбаного майна та проведення ремонту частини житлового будинку належного [PERSON] за спільні кошти та кошти сина позивачки. Також, коли у [PERSON] погіршилося здоров`я, він написав заповіт на ім`я сина [PERSON] , однак не встиг його посвідчити нотаріально. Таким чином, є підстави для встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка і жінки понад п`ять років, що потрібно для оформлення спадщини після смерті останнього. Також, враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим засобом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, прохала визнати право власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання про виклик свідків, витребувано докази по справі. Від представника відповідача Полтавської міської ради Кущ Я. до суду надійшов відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечує. Вважає, що позивачем не доведено факту спільного проживання однією сім`єю належними та допустимими доказами, а надані докази вказують лише на дружній та добросусідський характер відносин між [PERSON] та [PERSON] , а не на відносини, притаманні подружжю. Позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно за умов для оформлення спадкових прав нотаріусом є передчасними, оскільки у разі доведення позивачем факту спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті останнього, [PERSON] матиме право оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, задоволено клопотання про виклик свідків. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомлено. Суд, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що слідує із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Київським відділом ДРАЦС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28 лютого 2024 троку, а/з 283 (а.с.24). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 2/5 частин жилого будинку по [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2003 року після смерті матері [PERSON] , реєстровий № 31 (а.с.31). 12 серпня 2024 року до Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Медвєдєвої В.І. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.88). Постановою приватного нотаріуса Медвєдєвої В.І. від 27 серпня 2024 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] . [PERSON] відмовлено, у зв`язку із ненаданням жодних документів, що підтверджують факт родинних або інших відносин [PERSON] зі спадкодавцем (а.с.98). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13), а [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.20), тобто були сусідами. Батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] померли, що слідує із свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 22 лютого 1091 року та серії [NUMBER] від 10 червня 2002 року відповідно (а.с.33-34). [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що слідує із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 червня 2004 року (а.с.17). Після смерті чоловіка, [PERSON] з [PERSON] спочатку підтримували дружні стосунки, а з вересня 2007 року почали проживати разом, вести спільне господарство, мали спільний бюджет. Вказані обставини підтвердили у судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] показала, що є знайомою [PERSON] . Її чоловік та [PERSON] навчалися в одній школі № 3 та були друзями. Потім [PERSON] виїхав до Одеської області, а повернувся, коли померла його мати. З [PERSON] познайомилися на похороні матері [PERSON] , останній жив з нею в одному дворі. Після цього вони почали спілкуватися, дружити. Потім [PERSON] захворів, вони його провідували, з лікарні його забрала до себе [PERSON] . Його квартира була в занедбаному стані і він перейшов жити до неї. [PERSON] не мав сім`ї, про дітей не говорив, крім [PERSON] у нього нікого не було. Вони проживали разом, вели спільне господарство, мали бюджет, він відчував турботу за нього. Вони були у них в помешканні, бачили, що [PERSON] та [PERSON] живуть разом. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] є його матір`ю. Після смерті його батька, його мати почала проживати як подружжя з [PERSON] . Він знав останнього з дитинства, жили в одному дворі. Весь побут мати з [PERSON] вели разом, якщо він платить за квартиру та ходить на базар, то вона, наприклад, готувала їжу. Також вони всі разом проводили вільний час, вечорами відпочивали у дворі. За той період, що він знає [PERSON] , у нього ніяких родичів не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що мешкає по [ADDRESS] з 1973 року. Син [PERSON] є його другом, вони разом гуляли в дитинстві, ходять один до одного в гості. [PERSON] є сусідом з 2006 чи 2007 року. Наскільки йому відомо, вони з [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет жили як подружжя. Він сприймав [PERSON] як чоловіка [PERSON] . Знає, що [PERSON] ховав син [PERSON] . Ні скільки йому відомо, то він був одинокий, його родичів ніколи не бачив. Також знає, що [PERSON] хворів, а [PERSON] його врятувала. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її сусідкою багато років. Вона проживає за адресою: [ADDRESS] від дня народження, а тому знає всіх сусідів. Знає, що [PERSON] була одружена із [PERSON] , потім він помер, а [PERSON] спочатку товаришувала, а пізніше почала жити із [PERSON] як чоловік і жінка. Вони разом працювали на дачі, в будинку [PERSON] були речі [PERSON] , ліжко, так як у його квартирі були погані умови для проживання. Разом вони почали жити приблизно з 2008 року. Знає, що сім`ї у [PERSON] не було. Похованням займалися [PERSON] та її син [PERSON] . Із показів свідка [PERSON] , наданих у судовому засіданні, вбачається, що він живе поряд із [PERSON] , вони дружили сім`ями з її цивільним чоловіком. Знає, що вони прожили разом як чоловік і жінка мінімум 15 років, вели спільне господарство, ходили на ринок, мали спільний бюджет, разом харчувалися. Проживали вони у [PERSON] , так як квартира [PERSON] була в занедбаному стані. Вони разом їздили на дачу, робити ремонт, вели себе як чоловік та дружина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що знає [PERSON] з 1996 року, коли потрапив у відділення гастроентерології обласної лікарні, де остання його лікувала. Після цього вони підтримують стосунки. Він часто допомагав [PERSON] виконувати сантехнічні роботи, копав каналізацію, проводив електрику. У будинку [PERSON] бачив [PERSON] , який допомагав йому копати траншею. Тобто допомагав йому, як господар. Бачив, як вони спілкуються між собою, думає, що вони жили як чоловік і дружина. Із наданого Лікарського свідоцтва про смерть № 68 від 27 лютого 2024 року на ім`я [PERSON] слідує, що останнє видане [PERSON] (а.с.25-26). Із Свідоцтва про поховання [PERSON] від 24.02.2024 року вбачається, що воно видане на ім`я [PERSON] (а.с.27). Вказані докази узгоджують із показами свідків, які вказували, що поховання [PERSON] здійснював син [PERSON] [PERSON] . З Акту спільного проживання осіб на день смерті від 02.10.2024 року, підписаного гр.. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на день смерті останнього проживали разом та вели спільне господарство (а.с.29). 25.02.2024 року [PERSON] написав розпорядження, в якому зазначив, що є в добрій пам`яті, але відчуваючи невідворотнє, складає заповіт на [PERSON] та її сина [PERSON] , а саме на квартиру на ділянці В.Чорновола, 31-а, землю під садок, під квіти та інші потреби, а також хатнє начиння, враховуючи дрібні ложки нові та б/в, килими, меблі, посуд та інше (а.с.21). Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що слідує зі змісту ст. 1264 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~В п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Суд вважає, що позивач [PERSON] довела, що проживала спільно разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як дружина та чоловік, понад п`ять років без реєстрації шлюбу з вересня 2007 року по [INFO] , а встановлення вказаного факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Разом з тим, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено\~Законом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно ч. 1\~ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68\~Закону України "Про нотаріат"). Відповідно до ч. 2, 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~- Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Захист права - це використання передбачених законом способів (можливостей, інструментів) для поновлення свого порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права. Право на захист особа здійснює на свій розсуд (стаття 20 ЦК). Згідно п.п.4.1, 4.2 частини 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва та, що доказом таких родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус послалась на недоведеність факту родинних чи інших відносин між спадкодавцем та заявником. Отже, наявні умови для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому суд не може перебирати на себе функції нотаріуса, а тому в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно у вигляді 2/5 частини житлового будинку, яка складається із: вбиральні 4,7 кв.м., кухні -9,6 кв.м., кімнати 15, 4 кв.м., кімнати - 8,9 кв.м., коридору 8,7 кв.м., всього загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 24, 3 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , розташованої на земельній ділянці площею 819 кв.м., необхідно відмовити.\~\~ Посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 26.07.2023 року у справі № 641/3893/20, в якій вказано, що право власності у порядку спадкування може бути визнано у судовому порядку, є помилковим, оскільки правовідносини у даній справі та справі, яка розглядається, не є релевантними, оскільки у справі № 641/3893/20 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позивач [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи та звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», однак у судовому засіданні заявила, що покладає витрати зі сплати судового збору на себе, то суд приходить до висновку про стягнення з неї на користь держави судового збору за позовну вимогу, яка була задоволена, у сумі 1211 грн. 20 коп. За позовну вимогу, у задоволенні якої судом було відмовлено, судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Outcome: partial