Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 30140 грн., з яких 11000 грн. - тіло кредиту, 17490 грн. - проценти за користування кредитом, 1650 грн. - комісія, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач на підставі Договору факторингу № 09Т від 30.09.2021 року є новим кредитором за електронним Договором про споживчий кредит № 101516630 від 14.06.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , за яким у [PERSON] виникла заборгованість. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації ( [ADDRESS] ), а також ухвалу було надіслано на адресу електронної пошти [INFO] (доставлено до електронної скриньки 30.06.2025 року 16:09:38), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін до суду подано не було, поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомленням учасника справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний Договір про споживчий кредит № 101516630 (далі - Договір), який був підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Згідно з розділом 1 Договору сума кредиту складає 11000 грн., кредит надається строком на 30 днів з 14.06.2021 року (дата надання кредиту) до 14.07.2021 року (дата повернення кредиту); комісія за надання кредиту - 1650 грн., яка нараховується за ставкою 15 % відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом - 5610 грн., які нараховуються за ставкою 1,7% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 16-18). Згідно з п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в розмірі 11000 грн. підтверджується платіжним дорученнм №28739604 від 14.06.2021 року (а.с. 26). Щодо тіла кредиту. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] заборгованість по тілу кредиту не сплачувалася, а тому стягненню підлягає тіло кредиту у розмірі 11000 грн. Щодо процентів за користування кредитом. Згідно з розділом 1 Договору кредит надається строком 30 днів з 14.06.2021року (дата надання кредиту) до 14.07.2021року (дата повернення кредиту). Відповідно до п. 2.2.2 Договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 Договору. П. 2.2.3, 2.3.1.2 Договору передбачено, що максимальний строк нарахування процентів за користування кредитом становить 60 днів. Таким чином, заборгованість за процентами становить 22110 грн. (11000 грн. х 30 днів х 1,7%) + (11000 грн. х 30 днів х 5%) = 5610 грн. + 16500 грн. = 22110 грн., однак позивач просить стягнути проценти у розмірі 17490 грн. Щодо правонаступництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 30.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 09Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором № 101516630 від 14.06.2021 року. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 101516630 від 14.06.2021 року у розмірі 30140 грн., з яких 11000 грн. - тіло кредиту, 17490 грн. - проценти за користування кредитом, 1650 грн. - комісія. Крім того, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Outcome: approved