Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 4280690 про надання кредиту від 08.01.2024 в розмірі 54 347,70 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 08.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено в електронній формі договір №4280690, за яким ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці кредит у розмірі 6 000 грн, а вона, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти у порядку та розміру, визначених договором. 23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Українські фінансові операції» був укладений договір факторингу № 23/09/2024, за умовами якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4280690. [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у визначений договором строк не повернула кредит та не сплатила відсотки за його користування. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 54 347,70 грн. У зв`язку з цим, ТОВ «Українські фінансові операції» просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним Договором у розмірі 54 347,70 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 5 999,99 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 33\~347,71 грн, заборгованості за відсотками нарахованими за 100 календарних днів 15\~000 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник ТОВ «Українські фінансові операції» не з`явився,\~подав до\~суду заяву,\~в якій\~просить проводити\~розгляд справи\~без його\~участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що позов в частині стягнення заборгованості за відсотками є необґрунтованим. Вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №4280690 від 8 січня 2024 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та становить 3274,98 гривень (5999,99 - 2725,01), оскільки така сума коштів отримана позичальником та частина повернута первісному кредитору, 15600 грн за процентами первісному кредитору за 260 днів та 6000 грн позивачу за процентами за 100 днів. Таким чином, загальна сума становитиме 24 874,98 грн. Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками, зазначив, що згідно з п.3.1 Кредитного договору №4280690 від 8.01.2024 року проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Пунктом 1.4.1 вказаного Договору передбачено процентну ставку, яка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Зазначив, що оскільки Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту було укладено 08 січня 2024 року, тому при його укладенні мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його укладення. Зокрема, згідно з позовними вимогами заборгованість за відсотками нарахована ТОВ «Лінеура Україна» за встановленою у п.1.4.1. договору процентною ставкою 2,5% в день. Проте, відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-ІХ та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Договір з відповідачем укладено 08 січня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 2,5% є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з цим представник відповідача вважає за необхідне розраховувати заборгованість за відсотками за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме з 08 січня 2024 року по 01 січня 2025 року, тобто за 360 днів. Щодо витрат на правову допомогу, то вважає їх завищеними, оскільки підготовка таких позовів носить шаблонний характер роботи, та просить зменшити зазначені витрати до 2000 грн. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір №4280690 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 Договору сума кредиту складає 6 000,00 грн. Згідно із п.1.3. Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Кредитний договір підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 11851). Відповідно до п.1.4.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору (а.с.23-32). У день укладення кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало кредитні кошти у сумі 6\~000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 28.05.2025, про те, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та 08.01.2024 на зазначений рахунок зараховано кошти у сумі 6\~000,00 грн. (а.с.124). 23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №23/09/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторингова компанія «Лінеура Україна» передає (відступає) ТзОВ «Українські фінансові операції» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.63-71). З витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 року вбачається, що ТзОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 39 347,70 грн., з яких: 5 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33 347,71 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.47). Крім того, згідно з наданим позивачем розрахунком, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24.09.2024 року по 01.01.2025 року (100 календарних днів) здійснено нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою 2,5% у сумі 15 000 грн (а.с.43-44). В судовому засіданні представник відповідача визнав факт укладення зазначеного кредитного договору, що підтверджується і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Вирішуючи питання щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Суд вважає, що тіло кредиту у розмірі 5999,99 грн підлягає стягненню з відповідача, оскільки з розрахунків заборгованості станом на 23.09.2024 та станом на 01.01.2025 вбачається, що з усієї суми заборгованості в розмірі 6000,00 грн, відповідачка здійснила оплату за тілом кредиту лише в сумі 0,01 грн 07.02.2024 (а.с.37-44). Щодо стягнення заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-ІХ та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Договір з відповідачкою укладено 08 січня 2024 року, тобто після набрання чинності зазначеною нормою. При цьому, відсотки за користування кредитом нараховувалися відповідачці у розмірі понад 1 % в день, а саме 2,5%. Відповідно до п.8 ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначається, зокрема, процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Враховуючи те, що Договір з відповідачкою укладено 08 січня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, умова п.1.4.1 Договору про те, що стандартна процентна ставка становить 2,5% в день, є нікчемною, тому розрахунок заборгованість за відсотками необхідно здійснювати за процентною ставкою 1 % в день за період з 08 січня 2024 року по 01 січня 2025 року, тобто за 360 днів. Отже, загальний розмір відсотків становитиме 21\~600 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складатиме 27\~599,99 грн (5999,99 грн заборгованість за тілом кредиту + 21\~600 грн заборгованість за відсотками). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на\~професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 10\~000\~грн.,\~а саме,\~надано:\~договір про\~надання юридичних\~послуг №\~01/08/2024-А\~від 01.08.2024\~та акт\~прийому-передачі\~виконаних робіт\~(наданих\~послуг)\~згідно Договору\~01/08/2024-А\~від 01.08.2024 з\~детальним описом\~наданих послуг(а.с.46,58-59). Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми\~відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Досліджені судом докази вказують на те, що [PERSON] має понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи. Однак, враховуючи заяву представника відповідачки про зменшення розміру витрат на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи фактичний обсяг наданих ТОВ «Українські фінансові операції» юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складність даної справи, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Щодо стягнення з відповідачана користь позивача судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 230,14 грн. ((27\~599,99 грн.х100% : 54 347,70 грн.) х 2 422,40 грн. : 100%).

Outcome: partial