Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір позики №4194941, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 8000 грн, строком на 30 днів, з стандартною процентною ставкою 1,9% в день. На підставі договору факторингу №24-01/22, укладеного 24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АвентусУкраїна» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4194941від 22.05.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №4194941від 22.05.2021. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договорами, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 26388,38 грн. Просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитнимдоговором №4194941від 22.05.2021 в розмірі 26388,38грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту\~8000грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18240грн; нараховані 3% річних\~20,38грн; інфляційні втрати 128грн, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40грн та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Відповідач відзив на позов не надав. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~вважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 22.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір позики№4194941, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в сумі 8000 грн, строком на 30 днів (а.с.30-34). Згідно з п. 2.1 договору позики про надання споживчого кредиту №4194941від 22.05.2021 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку позивальника № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК Контрактовий дім» від 09.04.2025\~№7/9211 (а.с.8). Відповідно до п.1.5.1., п.1.5.2. договору№4194941від 22.05.2021 тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 1,805% в день. Згідно з п.10 договору\~№4194941 від 22.05.2021 договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань по ним. Встановлено, що договір\~№4194941від 22.05.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С369152 (а.с.34). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Отже, факт укладення договорів про надання споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитних договорів належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором\~№4194941станом на 13.06.2025 за відповідачем рахується заборгованість по основній сумі кредиту 8000грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18240грн; нараховані 3% річних\~20,38грн, інфляційні втрати 128грн (а.с.20). У відповідності до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1\~ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1\~ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже у відповідача виникли заборгованості у вказаному розмірі перед кредитором ТОВ «Авентус Україна». Встановлено, що на підставі договору факторингу №24-01/2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4194941 від 22.05.2021 (а.с.21-25). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №4194941від 22.05.2021 (а.с.39-44). Відповідно до п.3.1 договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 Клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор (Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Коллект центр») здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно з п.6 договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» не відповідає перед новим кредитором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої кредитором клієнтові. Відповідно до п.8 договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Згідно з реєстром боржників до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 вбачається, що за договором кредиту №4194941від 22.05.2021, боржником якого є [PERSON] заборгованість становить 26388,38грн(а.с.55). Таким чином, на підставі договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги в розмірі 26388,38грн. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 26388,38грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту\~8000грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18240грн; нараховані 3% річних\~20,38грн, інфляційних втрат 128грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 01 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс» укладений договір\~№01-07/2024 про надання правової допомоги ( а.с. 61). Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги\~№639 від 01.05.2025 та витягу з акту\~№10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 Адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс» надані такі послуги, а саме: надання усної консультації\~4000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду\~- 9000грн (а.с.64-66). Згідно з ч. 1\~ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4\~ст.137\~ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. \~ \~ \~ \~Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved