Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Представниця позивача в поданому до суду позові вказує, що Капшук І.А. звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 17 лютого 2025 року, відповідно, уклала з Банком кредитний договір ABH0CT155101739827143783, щодо надання кредиту в розмірі 17\~900,00 грн. строком на 6 місяців (до 16.08.2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису. Зазначає, що станом на 04.07.2025 року заборгованість відповідачки за кредитним договором складала суму в розмірі 19\~210,84 грн. (що включає в себе 14 458.22 грн. - тіло кредиту, 4\~221,79 грн. проценти та 530,83 грн. пеня), яку просить стягнути на користь позивача, а також понесені судові витрати. АТ «А-Банк» явки свого представника в судове засідання не забезпечило, одночасно з подачею позову до суду, було заявлене клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило, як і будь яких інших заяв чи клопотань. За наявності передбачених ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків. Встановлено, що 28 травня 2023 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». Проставленням власноручного або цифрового власноручного (на екрані телефону) підпису під цією анкетою-заявою, відповідачка підтвердила, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-БАНК", що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між нею та АТ "А-БАНК" становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 17 лютого 2025 року [PERSON] , будучи клієнтом банку, звернулась до АТ «А-БАНК» з Заявою про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101739827143783 від 2025-02-17 року, просила надати кредит за Послугою «Швидка готівка» на споживчі потреби. Сума кредиту 17 900 грн. Строк кредиту - 6 місяців, з 17 лютого 2025 року по 16 серпня 2025 року включно. Процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. Погашення заборгованості за Кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] . Заява, у вигляді паперового документа, підписується Клієнтом власноручним підписом, а у вигляді електронного документа підписується Клієнтом цифровим власноручним підписом або простим/удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 чи в інших каналах дистанційного обслуговування. Разом із Заявою відповідачка підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.п. 17) та Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», що крім іншого, містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.п. 12-13). Надання кредиту відповідачці в сумі 17\~900,00 грн. підтверджено Меморіальним ордером № TR.44452651.64884.65455 від 17 лютого 2025 року (а.п. 21). Рух грошових коштів на картковому рахунку клієнта [PERSON] зафіксовано у Виписці по кредиту, сформованою за період з 17.02.2025 року по 03.07.2025 року, згідно якої заборгованість складає 19\~194,81 грн. (а.п. 22). З наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 04.07.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 19\~210,84 грн., яка включає в себе: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 14\~458,22 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 4\~221,79 грн. та заборгованість за пенею 530,83 грн. (а.п. 20). Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11\~ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 203\~ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою\~статті 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626\~ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639\~ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1049\~ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка», яка підписана відповідачкою в електронній формі, за яким остання отримала грошові кошти в кредит, користувалася ними, однак у строки встановлені договором їх не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем. Суд враховує те, що розрахунок заборгованості наданий позивачем відповідачкою не спростовується і доказів погашення кредитної заборгованості суду не надано. А тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами та підлягає задоволенню. Що стосується стягнення пені в розмірі 530,83 грн., то суд зазначає таке. Пунктом 12 Договору (Заяви) передбачено, що у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Як зазначив представник позивача у позовній заяві, при нарахуванні неустойки (пені, штрафів) за даним договором необхідно використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто ЗУ «Про споживче кредитування». У відповідності до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» даного закону, у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (набирав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону. Зазначає, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498- IX (набрав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.) вимога пункту 6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина першастатті 14\~ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього\~Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та\~перехідних положень ЦК України). Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Так, у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 зроблено висновок, що «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Тлумачення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З урахуванням викладеного, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням відповідачкою грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору № ABH0CT155101739827143783 від 17 лютого 2025 року, підлягають застосуванню вимоги пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, доводи позивача зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, а тому не заслуговують на увагу. Відтак, в частині стягнення з відповідачки пені в розмірі 530,83 грн. належить відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141\~ЦПК України, а саме, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача належить стягнути 2\~355,46 грн. пропорційно сумі задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved