Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У травні 2025 року Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування, звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнення з неї аліментів на їх утримання. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 05.07.2017 року, в якому народилася [PERSON] [INFO] оповіщено [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] під час виконання бойового завдання 07.01.2025 року зник безвісти. Разом з цим, батьком малолітнього [PERSON] зазначено [PERSON] , відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. В позові вказано, що [PERSON] має низький соціальний рівень, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей. [PERSON] не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. В будинку не створено умов для нормального життя дітей, в приміщенні присутній неприємний запах, в кімнатах холодно, посуд, постіль, підлога брудні. Спеціалісти служби у справах дітей Козинської селищної ради спільно з інспекторами ювенальної превенції неодноразово проводили бесіди та проводили роз`яснювальну роботу з [PERSON] , однак позивних зрушень не було, ситуація з кожним роком ускладнюється. Таким чином, [PERSON] не виконує свій конституційний обов`язок по утриманню та вихованню дітей, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування та спілкування з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального розвитку Ухвалою судді від 19.05.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 13.06.2025 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що заперечує щодо доводів позивача, оскільки протягом декількох років не мала постійного заробітку, тому не мала змоги в повній мірі забезпечити потреби дітей. Однак, з 26.06.2025 року влаштувалася на роботу до ВАТ «Трипільський біохімічний завод» та активно намагається покращити своє матеріальне становище. Зауважила, що з 08.04.2025 по 29.04.2025 року пройшла амбулаторне лікування у лікаря психіатра та отримала позитивний висновок свого лікування. Після вилучення дітей регулярно відвідувала їх у центрі, привозила солодощі та фрукти. Крім того, постійно підтримує зв`язок із сином [PERSON] за допомогою телефонних дзвінків та повідомлень. Вказала, що на постійній основі працює з психологом. Ухвалою суду від 16.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, заявлених у позові та просила їх задовольнити. Пояснила, що діти були відібрані від матері у зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю на підставі повідомлення Великодмитровицького ліцею через можливе розбещення малолітньої дитини другом матері зі слів дитини. Родина перебуває на обліку у службі у справах дітей з 2021року у зв`язку з складними життєвими обставинами. Мати веде асоціальний спосіб життя, соціально-побутові умови були жахливими. Відповідач зловживала спиртними напоями, по місцю проживання характеризувалась негативно. Батько хлопчика записаний із слів матері, а батько дівчинки проходив службу в ЗСУ та на разі пропав безвісти. Відповідач позовні вимоги заперечила, пояснила, що можливо вона в повній мірі не виконувала батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей, однак на разі усвідомила та переглянула свій підхід до виховання дітей. Працевлаштувалася, пройшла курс лікування та не вживає спиртні напої, винайняла житло в якому зробила ремонт та забезпечила належні умови для проживання дітей, працює з психологом. Дітей дуже любить, сумує за ними, відвідує їх в місці знаходження. Просить залишити дітей з нею, та врахувати, що критичних, невиправних вчинків, які б негативно впливали на дітей не вчиняла. Діти мали речі першої необхідності, ходили до шкоди. Випадок про який повідомляла дочка в ліцеї заперечує. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює психологом у школі, де навчаються малолітні [PERSON] та [PERSON] . Якось в розмові з малолітньою [PERSON] остання сказала, що хоче поділитися з нею секретом, що до мами приходив знайомий чоловік та вони ламали ліжко коли вона спала в сусідній кімнаті, не давали їй спати. Тоді вона взяла дрючок і набила їх. Інший випадок про який розповіла дитина, коли цей дядя лежав на ліжку, а вона сиділа за комп`ютером він запропонував лягти коло нього. Їх ця ситуація схвилювала і вони вирішили відреагувати, звернувшись до відповідної служби у справах дітей. До поліції не зверталися. Діти хороші. При перевірці готовності до школи [PERSON] в позаминулому році вернули до садочку, так як вона не була готова ще до школи, а в минулому році дічинка виявляла зацікавленість до навчання. Мама при вирішенні питань щодо дітей завжди йшла на контакт. Діти люблять свою маму, добре про неї відгукуються. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює соціальним педагогом Великодмитровицького ліцею, знає дітей та їх маму [PERSON] . Відвідуваність дітьми школи була майже постійною, пропадали коли хворіли. Діти до школи ходили охайні, чисті. Канцелярське приладдя було в наявності. Успішність дітей: [PERSON] йшла в ногу з програмою, [PERSON] на середньому рівні. [PERSON] з`являлася, комунікувала з педагогами, не можна сказати, що вона не брала участь у навчальному процесі. Був випадок коли [PERSON] розповіла про маминого знайомого на ім`я [PERSON] , який часто буває у них, підозрює, що у них з мамою якісь стосунки. Ще розповіла, що був випадок коли побачила маму з цим [PERSON] у кімнаті, яку облаштував дітям батько, образилась за це, взяла палку і сварила їх. Вважає, що дітям краще залишитися з матір`ю, яка вже зробила для себе належні висновки. Вона особисто не бачила відповідача у стані алкогольного сп`яніння, чи щоб вона ображала чи смикала дітей. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що працює в ЦНСП Козинської селищної ради. За період співпраці з відповідачем вони раз п`ять виїзджали на місце, діти були самі про що нею були написані доповідні записки, на контакт вона не йшла. Безпосередньо почали працювати з [PERSON] під час вилучення дітей. Діти були неохайні, в хаті було брудно. З того часу була проведена робота з психологом, щотижня проводились мотиваційні зустрічі, відповідач спілкування не уникала, з`їхала з свого житла до іншого, де облаштувала належно своє місце проживання та проживання дітей, власник житла характеризує відповідача позитивно. [PERSON] відразу після вилучення дітей пройшла лікування у лікаря психіатра, алкоголь не вживає взагалі, працює з психологом, працевлаштувалася офіційно, отримує заробітну плату, постійно відвідує дітей в реабілітаціному центрі. Спеціалісти центра бачать позитивні зміни в поведінці [PERSON] , вірять в неї і сподіваються, що мама з дітками будуть разом. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є другом сім`ї відповідача, побратимом її чоловіка, який наразі пропав безвісти в зоні бойових дій. Він обізнаний із ситуацією, що склалася. Бачить як [PERSON] переживає розлуку з дітьми, яка насправді перевернула її життя, дала поштовх для змін на краще. Жінка працевлаштувалася, перестала вживати спиртні напої, покращила житлові та побутові умови дітей. Він бачить, що вона пережиаває та зробила для себе відповідні висновки. Діти люблять матір, а вона їх. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України, прізвище, ім`я, по батькові у відомостях про батька малолітнього [PERSON] , зазначено за вказівкою матері [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження батьком малолітньої [PERSON] є [PERSON] . З 05.07.2017 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який зник безвісти під час виконання бойового завдання 07.01.2025 року. Відповідно до наказів служби у справах дітей Козинської селищної ради від 01.04.2021 року № 19 та № 20 малолітніх [PERSON] та [PERSON] взято на облік, як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах. Як вбачається з характеристики, наданої Старобезрадичівським старостинським округом 08.04.2025 року, [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, веде асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, немає постійного місця роботи та джерел доходів, не надає належної уваги вихованню своїх дітей, діти не доглянуті, брудні та занедбані. Згідно з актами обстеження умов проживання, складеними спеціалістами у справах дітей Козинської селищної ради будинок, в якому проживає родина, потребує капітального ремонту. В будинку не створено умов для нормального життя дітей. В приміщенні присутній неприємний запах. Речі особистого вживання хаотично розкидані по всьому приміщенні. Під час приїзду члени комісії неодноразово спостерігали, що батьки малолітніх дітей мали ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідно до повідомлення Великодмитровецького закладу дошкільної освіти загального розвитку «Черешенька» Козинської селищної ради Обухівського району від 07.08.2024 року № 28 [PERSON] відвідувала вказаний дошкільний заклад з 2020 року, у вересні 2023 року пішла до першого класу. Однак, дитина була відрахована зі складу здобувачів освіти на підставі висновку інклюзивно-ресурсного центру Української міської ради від 20.09.2023 року № ІРЦ-85122/2023/460678. Повторно відвідувати дошкільний заклад [PERSON] почала з лютого 2024 року. З 12 квітня 2024 року дошкільний заклад не відвідувала. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики Великодмитрівецького ліцею [PERSON] навчається у 5 класі, психологічно не захищений у родині, не може розраховувати на моральну підтримку рідних. Мати без інтересу відноситься до індивідуальних проблем і особливостей підлітка, не завжди справляється з виниклими віковими проблемами, навчанням дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики Великодмитрівецького ліцею [PERSON] навчається у 1 класі, мати дитини не приділяє належної уваги донці. [PERSON] не вміє тримати в порядку особисті речі. Дівчинка неохайна, відсутнє бережне ставлення як до особистих так і до шкільних речей. Мати батьківські збори не відвідує та ігнорує запрошення на індивідуальні зустрічі з вчителем. 07.04.2025 року до служби у справах дітей Козинської селищної ради надійшло повідомлення від директора Великодмитровецького ліцею Козинської селищної ради про те, що 03.04.2025 року в довірчій бесіді з дитиною, психологічною службою було з`ясовано, що учениця 1 класу [PERSON] , а також її брат, учень 5 класу [PERSON] , можуть зазнавати негативного впливу зі сторони їх матері та її «друга [PERSON] » (психологічне та фізичне домашнє насильство, розбещення тощо). За рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 07.04.2025 року № 1, службою у справа дітей Козинської селищної ради було відібрано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] . Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста виданого КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» від 08.04.2025 року [PERSON] має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згубне вживання та рекомендовано амбулаторне лікування. За інформацією Обухівського РУП ГУНП в Київській області [PERSON] не одноразово притягалася до адміністративної відповідальності за завідомо неправдиві виклики спеціалістів, вчинення домашнього насильства та невиконання батьками або особами, що їх заміняють обов`язків щодо виховання дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 30 квітня 2025 року № 1 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав» комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, в ході розгляду вказаної цивільної справи [PERSON] надала суду висновки оцінки потреб особи, звіт про психологічну роботу з родиною від 12.06.2025 року згідно з яким в результаті проведеної психологічної роботи досягнута позитивна динаміка у стані [PERSON] , вона демонструє усвідомлення проблеми, високу мотивацію до змін та активні кроки їх реалізації; характеристику Старости Старобезрадичівського старостинського округу від 10.06.2025 року з якої вбачається, що [PERSON] заслуговує позитивної оцінки своєї поведінки та способу життя, є прикладом жінки, яка попри складні життєві обставини дбає про родину, демонструє відповідальність, щирість і бажання змінювати життя на краще; договір оренди частини житлового будинку в [ADDRESS] від 14.04.2025 року; довідку КП ОМР «Обухівська міська рада» від 14.07.2025 року № 68 з місця роботи; Звіт про психологічну роботу з родиною та Консультаційний висновок спеціаліста КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» від 29.04.2025 року згідно якого [PERSON] перебуває у стані ремісії; пройшла курс амбулаторного лікування від вживання алкоголю; позитивна динаміка; подальшого амбулаторного лікування не потребує. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. (пункти 1)-6) частини першої статті 164 СК України). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Аналізуючи доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом відзначається, що на момент відібрання дітей існували обставини, несприятливі для здоров`я та життя дітей, але за час розгляду справи у суді відповідач намагалась виправити ситуацію, покращити побутові умови, влаштувалась на роботу, з метою повернути дітей додому та виховувати їх самостійно. Крім того, позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї: відсутність матеріальних коштів для утримання дітей, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб, тощо. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані її сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Суд також враховує, що поведінка відповідача змінилась, вона зробила для себе висновки, бажає і надалі виконувати батьківські обов`язки, має любов до своїх дітей, і демонструє своїм ставленням дійсне бажання жити з дітьми та опікуватись ними. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю. Так само не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Outcome: dismissed