Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість: за Договором позики № 77917384 в розмірі 40\~471 грн. 52 коп., з яких: 16\~000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24\~471 грн. 52 коп. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 2633610 в розмірі 24\~454 грн. 92 коп., з яких: 4\~900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19\~554 грн. 92 коп. - сума заборгованості за процентами; за Кредитним договором № 9575628359 від 17 вересня 2021р. в розмірі 31\~157 грн. 28 коп., з яких: 13\~812 грн. 29 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1 грн. 56 коп. - загальна заборгованість по відсоткам, 17\~343 грн. 43 коп. - загальна заборгованість по комісії; за Кредитним договором № 60294 в розмірі 11\~115 грн., з яких: 3\~000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 665 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн. - сума заборгованості по комісії; всього - 107\~198 грн. 72 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26 листопада 2021р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 77917384. Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. 14 червня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 14/06/21 (відповідно до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 липня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40\~471 грн. 52 коп., з яких: 16 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~471 грн. 52 коп. - сума заборгованості за відсотками. Також,\~28\~листопада 2021року\~між ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 2633610.\~Відповідно до\~п.п.\~1.1.\~кредитного договору,\~укладання кредитного\~договору здійснюється\~сторонами за\~допомогою ITC\~Товариства,\~доступ до\~якої забезпечується\~клієнту через\~веб-сайт\~або мобільний\~додаток.\~Електронна ідентифікація\~клієнта здійснюється\~при вході\~клієнта в\~особистий кабінет,\~шляхом перевірки\~товариством правильності\~введення одноразового\~ідентифікатора,\~направленого на\~номер мобільного\~телефону клієнта,\~вказаний при\~вході,\~та/або\~шляхом перевірки\~правильності введення\~пароля входу\~до особистого\~кабінету.\~Відповідно до\~п.п.\~2.1.\~кредитного договору\~кредит надається\~товариством у\~безготівковій формі,\~шляхом перерахування\~коштів кредиту\~на платіжну\~картку клієнта,\~зазначену клієнтом\~в особистому\~кабінеті.\~Згідно з\~п.п.\~2.4.\~кредитного договору,\~кредит вважається\~наданим в\~день перерахування\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» суми\~кредиту (загального\~розміру)\~на користь\~клієнта.\~Підписанням кредитного\~договору відповідач\~підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~усіма умовами\~правил надання\~коштів у\~позику в\~тому числі\~й на\~умовах фінансового\~кредиту ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»,\~які розміщені\~на веб-сайті,\~повністю приймаючи\~умови кредитного\~договору,\~відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. 05 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №05052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05 травня 2023 року до договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24\~454 грн. 92 коп., з яких: 4 900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19\~554 грн. 92 коп. - сума заборгованості за процентами. Крім того, 17 вересня 2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», кредитний договір № 9575628359. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 31\~157 грн. 28 коп., з яких: 13 812 грн. 29 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1.56 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 17\~343 грн. 43 коп. - загальна заборгованість по комісії. Також, 01 грудня 2021року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 60294. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п. 8.1. кредитного договору, про що свідчить п. 9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.п.1.4. п.1 кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно з п.п. 3.3. п.3 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 115 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 665 грн. - сума заборгованості за відсотками; 450 грн. - сума заборгованості по комісії. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 10 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ « ФК « ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, згідно змісту позовної заяви, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Підодвірний Т.І. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлені. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, прохав в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості, відмовити, виходячи з наступного. На думку позивача, між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна», нібито, було укладено кредитний договір від 28 листопада 2021 року № 2633610, між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» від 26 листопада 2021 року № 77917384, між відповідачем та ТОВ «ЦФР» від 17 вересня 2021 року № 9575628359, між відповідачем та ТОВ «Авіра Груп» від 01 грудня 2021 року № 60294. Як зазначає позивач, договори було укладено в електронній формі. На підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору від 28 листопада 2021 року № 2633610, від 26 листопада 2021 року № 77917384, від 17 вересня 2021 року № 9575628359 та від 01 грудня 2021 року № 60294. При цьому, приєднані до матеріалів справи договори не містять підписів сторін договору, оскільки, нібито, укладено в режимі онлайн, шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Разом з тим, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано. Отже, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Також вважав, що розрахунки суми боргу, які містяться у позові не є зведеними документами, які не були погоджені з відповідачем і не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, тобто, позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами кредиту у розмірі, зазначеному у розрахунках. Позивач, у своїй позовній заяві зазначає, що ним отримано право вимоги до відповідача на підставі укладених договорів факторингу. У вказаних договорах жодним чином не зазначається про відступлення права вимоги за договором від 28 листопада 2021 року № 2633610, від 26 листопада 2021 року № 77917384, від 17 вересня 2021 року № 9575628359, від 01 грудня 2021 року №60294, як і не згадуються ПІБ особи відповідача. Наданий витяг із реєстру боржників до договору факторингу створено позивачем самостійно, як зацікавленою особою та не містить підписів сторін, що укладали договори факторингу та підписували відповідний реєстр боржників, а отже, такий витяг не може бути належним та допустимим доказом відступлення права вимоги до ТОВ ЄАПБ. Крім того, за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. ч. 1-5 ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2021р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 77917384. Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідно до п.п. 5.2. п. 5 Договору позики, позичальник погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно до п. 12 Договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 14/06/21 (відповідно до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 липня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 471 грн. 52 коп., з яких: 16 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 471 грн. 52 коп. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 28 листопада 2021року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2633610. Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до п.п. 2.1. кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті. Згідно\~з п.п.\~2.4.\~кредитного договору,\~кредит вважається\~наданим в\~день перерахування\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» суми\~кредиту (загального\~розміру)\~на користь\~клієнта.\~Підписанням кредитного\~договору відповідач\~підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~усіма умовами\~правил надання\~коштів у\~позику в\~тому числі\~й на\~умовах фінансового\~кредиту ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»,\~які розміщені\~на веб-сайті,\~повністю приймаючи\~умови кредитного\~договору,\~відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. 05 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №05052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05 травня 2023 року до договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24\~454 грн. 92 коп., з яких: 4 900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19\~554 грн. 92 коп. - сума заборгованості за процентами. Також, 17 вересня 2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», кредитний договір № 9575628359. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту на будь-які цілі; сума кредиту 15\~100 грн.; строк на який надається кредит 24 місяці; порядок та умови надання кредиту безготівковим шляхом; початковий процент 10,00%. Згідно договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 05 травня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог до договору факторингу №НІ/11/20-Ф від 26 червня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 31\~157 грн. 28 коп., з яких: 13 812 грн. 29 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1.56 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 17\~343 грн. 43 коп. - загальна заборгованість по комісії. Крім того, 01 грудня 2021року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 60294. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п. 8.1. кредитного договору, про що свідчить п. 9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.п.1.4. п.1 кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно з п.п. 3.3. п.3 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 115 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 665 грн. - сума заборгованості за відсотками; 450 грн. - сума заборгованості по комісії. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові. За правилом ч. 8 ст.11Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Щодо доводів представника відповідача про невиконання позивачем умов кредитних договорів, а саме перерахунку коштів на картку відповідача, суд зазначає наступне. Як убачається із договорів укладених [PERSON] всі вони укладені в електронній формі та підписані одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 року № 524/5556/19, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, від 23.03.2020 року № 404/502/18. Представником позивача не долучено до справи належних і допустимих доказів на підтвердження надання/присвоєння відповідачу одноразових цифрових підписів, якими були підписані вищевказані договори кредиту, а також накладання цих електронних підписів від імені відповідача при укладанні кредитних договорів у визначеному вказаними нормами закону порядку, та дотримання законного порядку укладення кредитних договорів у електронній формі, що є необхідним для підтвердження факту їх укладення та цілісності тексту цих договорів. При цьому саме на позивача покладаються негативні ризики неотримання вищевказаних документів від первинних кредиторів при укладені з ними вищевказаних договорів факторингу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1081 ЦК України у свою чергу клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч. 2 ст. 9Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З наведеної норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановленіЗаконом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19. При цьому, в разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Однак, представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів за кредитними договорами право вимоги на яке перейшло. Відсутні також і належні і допустимі докази бухгалтерські документи фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Суд зауважує, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Розрахунки заборгованості, надані позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем та первісними кредиторами, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Суд враховує, що підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути виписка по рахунку, проте таких документів матеріали справи не містять. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін. Частиною 3 статті 12ЦПК України,передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6статті 81ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов будь-якого з договорів по видачі кредитних коштів або доказів перерахунку коштів на картковий рахунок відповідача позивачем також не надано. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому відповідно до ст. 12 ЦПК України несе ризик настання негативних наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів. \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed