Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому, просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 21\~151,67 грн. Свої вимоги мотивував тим, що позивач забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] в якій мешкає відповідачка та є споживачем послуг. Отримуючи послуги з постачання теплової енергії відповідачка несвоєчасно сплачує вартість спожитих послуг, в результаті чого у неї виникла заборгованість в зазначеному розмірі. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (17). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлена судом належним чином засобами поштового зв`язку (а.с.15), причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Рішення ухвалено за відсутності учасників справи Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] , проживаючи в квартирі за адресою: [ADDRESS] є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання (особовий рахунок [NUMBER] ). Згідно представленого розрахунку по вказану вище особовому рахунку КП «Теплопостачання м. Одеси» було визначено заборгованість відповідачки за спожиту теплову енергію станом на 01.03.2025р. в розмірі 21\~151,67 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій. Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача допустила прострочення оплати таких послуг. При цьому відповідачем не спростовано належними та допустимим доказами розрахунки заборгованості за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3\~028,00грн.

Outcome: approved