Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кравченко К. М., про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду від 29 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. Відповідач поніс судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником відповідача протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, додано до заяви такі докази: договір про надання правової допомоги від 25 листопада 2024 року, ордер на надання правової допомоги №1517683, додатковий договір №1 від 25 листопада 2024 року до договору про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 01 серпня 2025 року, квитанцію №39 про оплату послуг на суму 14 000,00 грн, квитанцію №51 про оплату послуг на суму 6 000,00 грн, докази надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи. Заперечень щодо неспівмірності або зменшення витрат на професійну правничу допомогу від позивача не надходило. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В розумінні ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу є складовою судових витрат. За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст.270 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та заяв про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, суд дійшов висновків про часткове задоволення заяви представника позивача, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду від 29 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. Питання стягнення вартості витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Представник відповідача просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи 25 листопада 2024 року між адвокатом Кравченко Ксенією та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги б/н. Відповідно до додаткового договору №1 до договору про надання правової допомоги від 25 листопада 2024 року, орієнтовна вартість наданої правничої допомоги складає 25 000,00 грн. Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 01 серпня 2025 року, адвокатом надано наступні юридичні послуги: надання консультації та правової оцінки наданих документів замовником, вартістю 4 000,00 грн, складання відзиву на позовну заяву та подання в електронному форматі, вартістю 8 000,00 грн; прийняття участі в судовому засіданні, надання пояснень суду, з врахуванням дороги до суду та від суду до робочого місця, вартістю 8 000,00 грн. Відповідно до квитанції №39 [PERSON] оплатила послуги адвоката на суму 14 000,00 грн, відповідно до квитанції №51 [PERSON] оплатила послуги на суму 6 000,00 грн. Суд бере до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, а також зважаючи на відсутність заперечень з боку позивача щодо розміру заявлених відповідачем витрат, зважаючи на те, що остаточний розмір витрат є меншим ніж орієнтовний, який було заявлено у відзиві на позовну заяву, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на користь відповідачки [PERSON] підлягають відшкодуванню в розмірі 20 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved