Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Авентус Україна» Ушакевич Марина Петрівна із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові зазначено, що 17.09.2024 між сторонами було укладено Договір № 8296545 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2.-1.4. Договору кредиту, сума (загальний розмір) кредиту становить 25000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 17.09.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 15.01.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Згодом, 07.10.2024 між Товариством та споживачем шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» укладено додаткову угоду до Договору кредиту, відповідно до умов котрої, сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого Споживачем) на 3000,00 грн, та викласти п.п. 1.3 Договору в новій редакції, відповідно до котрої сума кредиту (загальний розмір) складає: 28000,00 гривень. Також, відповідно до умов додаткової угоди сторонами було змінено строк повернення кредиту, що відображено у відповідній Таблиці котра додається до Додаткової угоди. Зауважено, що редитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] відповідно до п.2.1. Договору кредиту. Позивач стверджує, що позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 28000,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, котрої надано Позичальником та міститься в реквізитах Договору кредиту, що підтверджується Довідкою відповідної фінансової компанії про перерахування грошових коштів (додаються). В свою чергу, Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. Тож, відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №8296545 від 17.09.2024 року (додається), станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 61600,00 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом 28000,00 грн.; - заборгованості по відсотках 33600,00 грн. За наведеного вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 61\~600.00 грн яка складається із: заборгованості за кредитом 28000,00 грн.; заборгованості по відсотках 33600,00 грн. також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та судові витрати в розмірі 105,00 грн. Розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам у справі. 11.09.2025 до суду повернуто відправлення адресоване відповідачу (конверт). Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Однак, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК). Зважаючи на зазначене вище, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Окрім того, у ч.2 ст.247 ЦПК України визначено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Тож, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. 17.09.2025 між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Авентус Україна» (код ЄРДПОУ 41078230) та споживачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) укладено договір № 8296545 про надання споживчого кредиту. На умовах встановлених договором товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується його одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту 25\~000.00 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка 1.00% в день в межах строку п. 1.4 договору; знижена ставка 0.705 в день; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування ним 115\~000.00 грн; кошти надаються у безготівковій формі з використанням платіжної картки № [NUMBER] . Додатком №1 до зазначеного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також додано копію паспорта споживчого кредиту та копію інформаційного повідомлення споживача [PERSON] 07.10.2024 між сторонами укладено додаткову угоду до зазначеного вище договору № 8296545 про надання споживчого кредиту від 17.09.2024. За умовами угоди сторони домовились збільшити суму кредиту до 28\~000.00 грн; тож реальна орієнтовна загальна вартість кредиту збільшиться до 128\~200.00 грн (за стандартною ставкою) та до 125\~860.00 грн (за стандартною ставкою з урахуванням зниженої процентної ставки). Додатком №1 від 07.10.2024 до зазначеного договору № 8296545 про надання споживчого кредиту від 17.09.2024 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також додано копію паспорта споживчого кредиту та копію інформаційного повідомлення споживача [PERSON] , а саме інформацію яка надається споживачу до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору № 8296545 про надання споживчого кредиту від 17.09.2024. Наявна копія інформаційного повідомлення споживача [PERSON] . На доказ переказу кредитних коштів від товариства до споживача надано копіями довідок генерального директора ТОВ « Фінансова Компанія « Контрактовий дім» про успішність операцій перерахування коштів у сумі 25\~000.00 та 3\~000.00 грн. З копії картки обліку договору (розрахунок заборгованості) виданого директором товариства. встановлено що позичальник [PERSON] станом на 13.05.2025 має заборгованість перед товариством у сумі 61\~600.00 грн. На адресу боржника [PERSON] було надіслано досудову вимогу директора ТОВ «Авентус Україна». Матеріали справи містять правовстановлюючі документи Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Авентус Україна» код ЄРДПОУ 41078230. Тож, розглядаючи заявлені вимоги, суд виходить із наступного. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Отже, суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. Так, кредитодавець виконав умови кредитного договору повністю і своєчасно. Позичальник порушив його умови, не виконав своїх зобов`язань, чим порушив майнові права позивача. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тож з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Позивачем надано платіжну інструкцію № 389 від 11.07.2025 про сплату судового збору у розмірі 2\~422.40 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених витрат у сумі 105.00 грн. Однак, ані обґрунтування такої суми до стягнення ані доказів її оплати до суду не надано. Через що суд вважає вірним відмовити у задоволенні такої вимоги.

Outcome: approved