Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

01.09.2025\~позивач [PERSON] \~подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить: 1. Припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , які він сплачує на підставі судового наказу Турківського районного суду Львівської області у справі №458/691/24 від 01.08.2024; 2. Стягувати щомісячно з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі, від якого в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 12.02.2024 шлюб між ними розірвано. Відповідно до судового наказу №458/691/24, 2-н/458/20/2024 виданого Турківським районним судом Львівської області від 01.08.2024, позивач сплачував на користь відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованості по аліментах немає. З лютого 2024 відповідач з дітьми виїхала закордон, де на даний час працює та проживає. У липні місяці 2025 року син [PERSON] повернувся на Україну і з цього часу постійно проживає з ним. Оскільки син [PERSON] постійно проживає з ним, знаходиться на його повному утриманні, тому він змушений звернутися з позовом до суду. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] обставин та підстав позову не спростувала, позов визнала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 03.09.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі за наявними в справі матеріалами. Позовну заяву підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 12.02.2024, справа №458/1221/23, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами в справі [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області. Відповідно до\~судового наказу\~виданого Турківським\~районним судом\~Львівської області\~від\~01.08.2024\~з [PERSON] \~присуджено стягувати\~на користь\~ [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.07.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Як видно з копії паспорта № [NUMBER] від 03.02.2021, орган що видав 4640 на ім`я гр. [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження с. Верхня Яблунька Турківський район Львівська область, РНОКПП [NUMBER] . Згідно з копією Витягу з реєстру Боринської територіальної громади від 22.08.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 17.08.2001 в [ADDRESS] . Як видно з довідки про склад сім`ї №1067 виданої 22.08.2025 старостою села Верхня Яблунька, виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Є. Семків, до складу сім`ї (зареєстрованих) [PERSON] входять:батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . У позивача [PERSON] станом на 31.08.2025 заборгованість зі сплати аліментів в користь [PERSON] відсутня, що підтверджується довідкою Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції №22508 від 29.08.2025. Як видно з копії довідки т.в.о директора Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ступенів - ЗДО Р. Савчак за №66 від 22.08.2025, [PERSON] , [INFO] , дійсно буде навчатися у 8-му класі цього закладу за наявності відповідних документів. З акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , [INFO] , в с. Верхня Яблунька№941, який складено 27.08.2025, головним спеціалістом служби у справах дітей С. Леневич, провідним спеціалістом служби у справах дітей Л. Ляхович, встановлено, що сім`я складається з 3-ох осіб, син - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , 1948 р.н., батько - [PERSON] , 1948 р.н. Проживають в будинку, який складається з трьох кімнат, кухні, ванної кімнати та коридору. Санітарний стан житла задовільний. Взаємовідносини в сім`ї добрі. Обстеження умов сім`ї проведено із зверненням в службу у справах дітей про надання акту обстеження житлово-побутових умов. Під час обстеження житлово-побутових умов встановлено, що батько [PERSON] проживає з сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Турківського районного суду Львівської області від 12.12.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На даний час дружина з двома меншими дітьми проживає за кордоном. Старший син [PERSON] проживає з батьком та відповідно до довідки Верхньояблунського ЗЗСО І-ІІІ ст. від 22.08.2025 №66, дитина буде навчатися в цій школі. В будинку чисто, прибрано, для дитини створені всі належні умови для проживання, виховання та навчання дитини. Батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права. Суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 в справі №6-143цс13 зазначив, що при розгляді позовів, заявлених з підстав, визначених ст. 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки ст.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з правовою позицію, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі N 565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Щодо вирішення вимог про припинення стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що його син [PERSON] , [INFO] , з відповідачем [PERSON] не проживає з липня місяця 2025 року. Він зареєстрований та проживає разом з ним та повністю перебуває на його утриманні. Вважає, що стягнення з нього на користь відповідача аліментів на трьох дітей у розмірі половини його заробітку (доходу) при умові, що з нею проживає тільки дві дитини є безпідставним та прямо суперечить вимогам ст. 181 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті можливість скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета спору - припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення спору в частині припинення стягнення аліментів, дійшов наступних висновків. При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності судом об`єктивно встановлено, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] не проживає з матір`ю на користь якої стягуються аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Факт проживання дитини [PERSON] ,26.12.2011 з позивачем [PERSON] з липня 2025 року не заперечується відповідачем [PERSON] і є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини 2 статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення від сплати аліментів у подальшому. Враховуючи встановлені судом конкретні обставини в справі, повно і всебічно дослідивши докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина є обґрунтованою, доведеною позивачем і не оспорюються відповідачем, подано належні, достатні та допустимі докази того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення судового рішення про стягнення аліментів, та підлягає до задоволення. При цьому, припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідача необхідно з 01.09.2025, тобто з дня звернення позивача до суду за захистом порушеного права. Щодо вирішення вимог про стягнення аліментів. Позивач в позовній заяві просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] \~просить визначити\~аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно. Суд вважає, що за конкретних обставин у цій справі, з урахуванням обов`язку обидвох батьків по утриманню дитини, такий розмір аліментів, є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів на дитину необхідно проводити від дня пред`явлення позову, тобто з 01.09.2025. Відповідач [PERSON] \~у поданій\~через канцелярію\~суду заяві, позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При цьому, визнання позову відповідачем, з урахуванням перевірених та досліджених судом доказів у цій справі, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, позов підлягає до повного задоволення. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн і підлягають стягненню з неї в дохід державного бюджету України. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 2500,00 грн. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 01.09.2025 між [PERSON] та адвокатом Канарєєв І.О. укладено Договір про надання правничої допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн позивач [PERSON] подав такі докази: 1. Договір про надання правничої допомоги від 01.09.2025; 2. Копія квитанції до прибуткового касового ордера №6 від 01.09.2025, згідно якої позивач [PERSON] сплатив на користь [PERSON] за договором про надання правничої допомоги від 01.09.2025 гонорар у розмірі 2500,00 грн; 3. Опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, згідно якого загальна сума оплати адвокату становить 2500,00, з яких за надання юридичних консультацій - 500,00 грн; за підготовку позовної заяви - 2000,00 грн. Відтак, суд з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі витрати є співмірними, реальними та підтверджені належними доказами, а отже підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved