Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «КУЗНЯ РЕБРА ТА ПИВА» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. У своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь майнову шкоду в розмірі 47 375, 00 грн., завдану внаслідок затоплення приміщення, яке перебуває у суборенді та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; витрати на проведення ремонтних робіт в розмірі 7 500, 00 грн.; судові витрати покласти на [PERSON] . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ФОП [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУЗНЯ РЕБРА ТА ПИВА» укладено договір суборенди приміщення №14-03/22. Додатковою угодою №2 авд 29.12.2023 року строк суборенди був продовжений. 09 червня 2023 року у приміщенні, яке перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «КУЗНЯ РЕБРА ТА ПИВА» виявлено протікання стелі. Відповідно до акту від 30 червня 2023 року комісія ТОВ «ІМПУЛЬС-ГАЗ» встановила, що причиною протікання є протікання з квартири №1 , що належить [PERSON] . Внаслідок протікання приміщенню була завдана шкода. [PERSON] не відшкодувала завдану майну шкоду, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подавав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу 1089 від 20.03.2012, що шідтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна N? 20560023800000. Між фізичною особою [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір оренди N? 01-07-2020 від 01.07.2020, що укладений з метою розміщення кафе та/або ресторану. Договір укладено до 13 березня 2022 року. Строк дії Договору неодноразово продовжувався, Додатковою угодою від 01.02.2023 року строк дії Договору оренди продовжений до 31.08.2023 року. Відповідно до п. 5.2 Договору оренди Орендодавець має повні та ексклюзивні права на користування та розпорядження приміщенням, а також законне право здати це приміщення у оренду орендареві відповідно до даного договору. Орендар має право здатит Орендоване приміщення в суборенду до 3 днів за раз. У разі якщо Орендар має намір здати Приміщення більше ніж на 3 дні це можливо лише за письмовою згодою Орендодавця. Відповідно до п. 7.1 Договору оренди усі роботи, обслуговуванням і ремонтом Орендованих Приміщень є обов?язком Орендаря та мають виконуватися останнім його власним коштом, крім основних (центральних) мереж, які стосуються обслуговування будівлі. ФОП [PERSON] відповідно до умов договору отримала дозвіл власника приміщення [PERSON] на суборенду приміщення. Між ФОП [PERSON] та ТОВ «Кузня ребра та пива» в особі директора Заяц 14 березня 2022 року укладено Договір суборенди приміщення N? 14-03/22 строком до 31 грудня 2023 року. У подальшому Додатковою угодою N?l 29.12.2023 року строк суборенди продовжений до 30.04.2024 року. Так, на підставі п. 1.1.Договору суборенди орендодавець передає, а Орендар приймає строкове платне користування приміщення, яке знаходиться за адресою: 01004, [ADDRESS]. Пунктом 4.2. Договору суборенди передбачені права Орендаря, відповідно до яких Оренда зобов?язаний повернути Об?єкт суборенди у належному стані, з урахуванням фізичного зноус після закінчення (припинення строку дії Договору, згідно умов Договору). 9 червня 2023 року у приміщенні, яке перебуває у суборенді ТОВ «КУЗНЯ РЕБРА І ПИВА», у гостьовому жіночому туалеті ресторану було виявлено протікання стелі невідомого характеру по всьому периметру приміщення. У подальшому було проведено обстеження нежитлового приміщення у житловому будинку [ADDRESS], та встановлено, що залиття приміщення ресторану «Кузня ребра і пива» відбувається з квартири N? 1, що знаходиться над рестораном на поверх вище. Як підтверджується актом від 30 червня 2023 року, комісія ТОВ «ІМПУЛЬС-ГАЗ» встановила, що причиною протікання є протікання з квартири N? 1, що належить [PERSON] . Не зважаючи на нанесену шкоду помешканню, [PERSON] не компенсувала вартість ремонтних робіт, в результаті залиття. У зв?язку з цим, з метою встановлення матеріальних збитків, понесених ТОВ «КУЗНЯ РЕБРА І ПИВА» у результаті затоплення між ТОВ «КУЗНЯ РЕБРА І ПИВА» в особі директора Заяц I.А. та ТОВ «Експерт Ін» було укладено Договір N? VR240301-00 про проведення оцінки майна від 01.03.2024 року. Відповідно до звіту ТзОВ «Оціночна компанія «Експерт ІН» від 14.03.2024 року, розмір матеріального збитку, завданого ТОВ «КУЗНЯ РЕБРА І ПИВА», складає 47 375 грн. За послуги експерта для оцінки вартості завданої шкоди майну внаслідок залиття квартирі ТОВ «КУЗНЯ РЕБРА І ПИВА» було сплачено 7 500 грн., що підтверджується Актом наданих послуг та квитанціями від 05.03.2024 та 19.03.2024. Факт завданої шкоди орендованому майну підтверджується актом комісії ТОВ «ІМПУЛЬС ГАЗ» від 30 червня 2023 року та звітом суб?єкта оціночної діяльності ТОВ «ОЦІНОЧНА КОМПАНІЯ «ЕКСПЕРТ ІН» від 14.03.2024 року, що затоплення сталося з вини [PERSON] . В результаті залиття у приміщенні №2 , яке орендує ТОВ «КУЗНЯ РЕБРА І ПИВА», за адресою: [ADDRESS], було гостьовий санвузол площею 9,0 м2 залиття підвісної стелі (гіпсокартон), до 7,0 кв.м. до 20 кв.м. Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права, тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв?язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настас. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв?язку з порушенням. Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 151 Житлового кодексу України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов?язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Цивільне законодавство в деліктних зобов?язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. 3 огляду на наведене та, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов?язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. В результаті неправомірних дій Відповідача були пошкоджені: гостьовий сантехнічний вузол, приміщення, яке орендує Позивач. Внаслідок таких дій гостьовий санвузол потребував термінового поточного ремонту, зважаючи на неприємний запах та яскраво виражені сліди затоплення на стелі. Проведеним Звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 2024 року, складеним ТзОВ «Оціночна компанія «Експерт Ін», визначена вартість матеріальної шкоди у сумі 47375 та вартість проведення ремонту становить 7 500 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, завданих Позивачу внаслідок дій Відповідача становить 47 375, 00 грн., що підтверджується Звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 2024 року. складеним ТзОВ «Оціночна компанія «Експерт Ін». Факт завданої майну Позивача шкоди підтверджується Актом комісії ТОВ «ІМПУЛЬС-ГАЗ» від 30 червня 2023 року та Звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 2024 року, складеним ТзОВ «Оціночна компанія «Експерт Ін». Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 3 028 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved