Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

30 травня 2025 року Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд стягнути з Відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 27\~904,65 гривень та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 02.03.2020 року приблизно о 15год.15хв. в м. Одесі по вул. Балківській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Toyota» д.н.з. [NUMBER] та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Вина відповідача підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2020 року.. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, заподіяна ним шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі, у зв`язку із чим власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату відшкодування. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим відшкодування шкоди власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , було здійснене МТСБУ. Скориставшись правом регресної вимоги, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 27\~904,65 грн., яка складається з суми сплаченого відшкодування у розмірі 26554,65 грн. та 1350,00 грн. на збір документів, а також вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України\~- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~\~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. \~\~Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. \~\~Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~\~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. \~\~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. \~\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~\~Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26\~Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~- під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги\~п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються вказані правовідносини. МТСБУ є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Судом встановлено, що 02.03.2020 року приблизно о 15год.15хв. в м. Одесі по вул. Балківській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Toyota» д.н.з. [NUMBER] та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. 02.04.2020 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого\~ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota» д.н.з. [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 08 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши до неї усі необхідні документи. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 18.03.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] склала 28\~268,82грн. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована. Відповідно до п. 41.1.\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою\~наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092. Згідно\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Встановлено, що 24.04.2020 року МТСБУ було винесено наказ №4781 про відшкодування шкоди [PERSON] з фонду захисту потерпілих. 27.04.2020 року МТСБУ сплатило [PERSON] суму коштів в розмірі 26554,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1478077 від 27.04.2020року. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1350,00 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 1477977 від 27.04.2020 року. Відповідно до\~ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тобто із матеріалів справи вбачається, що МТСБУ виконало покладені на нього законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Доказів підтвердження протилежного відповідач суду не надав. Приймаючи до уваги\~ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також\~ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст.993ЦК України\~і ст. 27 Закону України „Про страхування встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 26554,65 грн. та суми витрат на послуги по визначенню розміру шкоди у розмірі 1350,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 3028,00 грн., які повністю сплачені позивачем при зверненні до суду, та підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: approved