Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , у якому зазначила, що 20.10.2006 року між ними був зареєстрований шлюб Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 203. Просить розірвати шлюб, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, а також постійне зловживання відповідачем алкоголю. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б сторонам. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 03.09.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом справу прохала розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Просить також стягнути з відповідача на її корить витрати по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимог визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.10.2006 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 203 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Причиною припинення шлюбних стосунків є діаметрально протилежні погляди на шлюб. Підстав для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлено. Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторони не заявляли. Згідно п. 10 роз`яснень ППВС України № 378 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. За такого, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112\~СК України позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 15.05.2025 року, то він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому вимога [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь витрат по оплаті судового збору не може бути задоволена. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved