Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У квітні 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - «позивач») шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - «відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 5220,00 гривень. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. 26.02.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №180130 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі\~кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1000,00 гривень;\~дата надання кредиту: 26.02.2021 року; строк кредиту : 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка\~2 % в день або 730 % річних. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 5220,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 1000,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 4220,00 грн. Згідно п. 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, Позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24.02.2025 року, відповідно до якої 17.03.2021 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення\~несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Тому, позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №180130 від 26.02.2021 року, в сумі 5220,00 гривень та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. Заяви, клопотання,\~інші процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Сомок О.А. 19.05.2025 ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.62-63). \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, а у разі неявки належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, провести заочний розгляд справи (а.с.10, 69). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав частково тільки в частині щодо стягнення заборгованості тіла кредиту у розмірі 1000,00 гривень, в решті позовних вимог просив відмовити (а.с.92). \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини справи, встановлені судом. 26.02.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №180130 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі\~кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1000,00 гривень;\~дата надання кредиту: 26.02.2021 року; строк кредиту : 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка\~2 % в день або 730 % річних. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 5220,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 1000,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 4220,00 грн. Згідно п. 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, Позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24.02.2025 року, відповідно до якої 17.03.2021 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення\~несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «Займер» передав, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняв права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №180130, дата укладення договору 26.02.2021, дата закінчення договору 27.03.2021, на загальну суму заборгованості 5220,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 1000,00 грн., заборгованість по відсотках 4220,00 грн (а.с. 15). Згідно з платіжною інструкцією № 1653 від 02.11.2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплатило ТОВ «ЗАЙМЕР» 702417,04 грн. у рахунок оплати за відступлення права грошової вимоги по договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 за відступлення права грошової вимоги (а.с. 40). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 180130 заборгованість відповідачки перед ТОВ «ФК "КЕШ ТУ ГОУ» станом на 13.01.2025 складає 5220,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4220,00 грн (а.с. 14). 13 січня 2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надіслало на поштову адресу відповідача Вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с.13). Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зазначеної вимоги. \~ \~ \~ \~Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. \~ \~ \~ \~За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1ст.1049ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Відповідно дост.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1ст. 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст.1077ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно зі ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Статтею 639 ЦК України визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 26.02.2020 між відповідачем та ТОВ «Займер» з дотриманням наведених норм законодавства, було укладено договір позики, та відповідачка була ознайомлена з усіма істотними умовами зазначеного договору та прийняла їх. Матеріалами справи, зокрема інформаційною довідкою ТОВ «ПРОФІТГІД» підтверджено виконання ТОВ «Займер» зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №180130 від 26.02.2021. Проте доказів погашення кредитної заборгованості, як первісному кредитору, так і ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», відповідачем суду надано не було, відтак позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1000,00 гривень. Разом з тим, перевіряючи позовну вимогу щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №180130 від 26.02.2021, укладеного між ТОВ «Займер» та відповідачем, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в сумі 4220,00 грн, виходячи з наступного. При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертоїстатті 263ЦПК Українимає бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договору про надання фінансового кредиту №180130 від 26.02.2021, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Відповідно до договору про надання фінансового кредиту №18030 від 26.02.2021 клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту (п.п. 3.3.3 Договору). Як вбачається з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації договору про надання фінансового кредиту №180130 від 26.02.2021 матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація, за умовами договору, мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь кредитодавця. Відповідно до виписки з особового розрахунку за кредитним договором 180130, що наданий позивачем, позичальник у період з дати укладення договору від 26.02.2021 по 13.01.2025, не здійснив оплату суми нарахованих процентів. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 30 днів, який було визначено у пункті 1.2 договору про надання фінансового кредиту №180130 від 26.02.2021. У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №180130 від 26.02.2021 становить 600,00 грн (1000х2%х30днів), та підлягає стягненню з відповідача. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, подані позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 та виписка з особового рахунку за кредитним договором №180130 наданих ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору про надання фінансового кредиту №180130 від 26.02.2021, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 1000,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 600,00 грн. - заборгованість за відсотками, а всього 1600,00 гривень. \~ \~ \~ \~Судові витрати. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правиламист.141 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 742,46 гривень. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10500, 00 грн суд дійшов наступного. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьоїстатті133та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 4ст.137ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК "КЕШ ТУ ГОУ» в особі директора Осипенко І.С. та адвокатом Пархомчук С.В. укладено Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 та додаткову угоду №1 від 27.12.2024 (а.с.17-21). Відповідно до акта про отримання правової допомоги від 09.06.2025, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатом про стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації 1 година х 2000,00 грн. = 2000,00 грн; складання та подання до суду позовної заяви до суду 2,5 годин х 2000,00 грн. = 5000,00 грн, інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів 1,5 години х 2000,00 грн = 3000,00 грн, канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500,00 грн.. Загальний розмір правничих витрат склав 10500,00 гривень (а.с.72). Згідно платіжної інструкції №39409 від 09.06.2025 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» здійснило оплату за правничу допомогу згідно рахунку 09.06.2025-21 від 09.06.2025 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 у розмірі 10500,00 грн, отримувач [PERSON] . Виходячи з принципу пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторін судових витрат суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідачки, в розмірі 3218,25 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial