Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Сідько С.І. звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», третьою особою зазначивши Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шабанова В.В., і просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №75531, виданий 31.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 52 675, 13 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було видано виконавчий напис № 75531, яким стягнуто з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР», код ЄДРПОУ 40202955, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «Плеяда», код ЄДРПОУ 40210636, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський», код ЄДРПОУ 38619024, на підставі Договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200128515 від 10.05.2016 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . Згідно змісту вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, задоволено вимогу ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» і наказано стягнути з [PERSON] за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно, суму у розмірі: 13 797,15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 37 527,98 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 500,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача; Загальна заборгованість [PERSON] , на думку відповідача, становить 52 675,13 грн. Про існування виконавчого напису № 75531 від 31.05.2021 року та відкритого виконавчого провадження №68697242 від 18.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Шабановим В.В. (станом на сьогодні приватний виконавець виконавчого округу міста Києва) позивачу стало відомо через сайт автоматизованої системи виконавчого провадження, у відповідь на адвокатський запит від 13.05.2025 року, вищевказаним приватним виконавцем було надано копію оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. На думку позивача виконавчий напис вчинявся виключно на підставі фінансових даних відповідача, оскільки приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, повідомлень про відступлення права вимоги, оригіналу нотаріально посвідченого договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. На підставі вищевикладеного, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 09.07.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шабанов Віталій Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Призначено судове засідання. В судове засідання 30.09.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Сідько С.І. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначені позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Окрім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду м. Харкова від 30.09.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шабанов Віталій Валерійович у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, також про причини неявки суд не сповістив. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було видано виконавчий напис №75531, яким стягнуто з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР», код ЄДРПОУ 40202955, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «Плеяда», код ЄДРПОУ 40210636 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський», код ЄДРПОУ 38619024 на підставі Договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200128515 від 10.05.2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] Згідно змісту вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича задоволено вимогу ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» стягнути з [PERSON] за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно, суму у розмірі: 13 797,15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 37 527,98 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 500,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] становить 52 675,13 грн. (а.с. 9). Згідно даних АСВП відкрито виконавче провадження №68697242 щодо стягнення з [PERSON] коштів за вищевказаним виконавчим написом (а.с.11). Як вбачаться з листа Директора департаменту нотаріату Міністерства юстиції України від 27.11.2024 року . Наказом МЮУ від 30.12.2021 №4722/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №4 від 17.12.2021 року та на підставі п е,з, та і п.2 ч.1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат» (у зв`язку з неодноразовими порушеннями вимог законодавства і професійної етики) свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за №7921 на ім`я [PERSON] , анульовано. Приватну нотаріальну діяльність Остапенка Євгена Михайловича припинено з 31.12.2021 року (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами\~ ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку\~дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. В даному випадку оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.05.2021 року за кредитним договором №200128515 від 10.05.2016 року, однак під час розгляду справи відповідачем не доведено, що нотаріусу надавався на час вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та відповідні докази підтвердження безспірності заборгованості, в тому числі її відповідний розрахунок. Крім того позивач оскаржує заборгованість за договором кредиту і стверджує про відсутність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, повідомлень про відступлення права вимоги, дотримання строку стягнення заборгованості, отже така заборгованість не є безспірною. Зазначені обставини відповідно до закону є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шабанов Віталій Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити у повному обсязі, визнавши таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №75531 від 31.05.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» грошових коштів у сумі 52\~675,13 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Разом з тим, згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати \~на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~у разі задоволення позову - на відповідача; \~у разі відмови в позові - на позивача;\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, 06.09.2025 року між адвокатом Сідько С.І. та позивачем [PERSON] укладений договір б/н про надання правової допомоги. Позивачем сплачено за надання правової допомоги суму у розмірі 10 000,00 грн., яка відповідає детальному розрахунку вартості правової допомоги та акту виконаних робіт, підписаному клієнтом та адвокатом і наданим суду. Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с. 13-14, 35-38). З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд у зв`язку з задоволенням позовних вимог приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача, за відсутності заперечень останнього, витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на користь позивача у розмірі 10 000,00 грн. Також, згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн. (а.с.1) Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved