Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

У липні 2025 року позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредиту № 8242638 в розмірі 26009,50 грн, а також 2422,40 грн судового збору на 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 18.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір про надання коштів у кредит № 8242638 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11000 грн, строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день (фіксована процентна ставка), комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту, що становить 1897,50 грн. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 550 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 004638, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - koss2996@gmail.com у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець на виконання умов кредитного договору № 8242638 від 18.01.2025 року передав відповідачу грошові кошти в розмірі 11000 грн шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництва платіжної установи АТ «ЮНЕКС БАНК». Однак, відповідач належним чином своїх обов`язків за кредитним договором не виконував, в результаті чого в нього утворилася заборгованість в сумі 26009,50 грн, яка складається з наступного: 11000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9509,5 грн - сума заборгованості за відсотками; 5500 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 26.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 26/06/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором кредиту № 8242638 від 18.01.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 26/06/25-01 від 26.06.2025 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» становить 26009,50 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 23.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою суду було задоволено клопотання позивача та витребувано в АТ «Універсал Банк» наступні докази: - інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; - виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк», на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 18 до 21 січня 2025 року. Представник позивача до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій розгляд справи просив проводити у відсутність представника позивача, не заперечував проти постановлення у цій справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Зокрема, надісланий на адресу відповідача рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі, з повідомленням про розгляд справи, [PERSON] не було вручено, а поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Згідно із ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з?явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене та те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 18.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії (Надійний) № 8242638, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11000 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день (базова процентна ставка/фіксована), тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1897.50 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 550 грн за кожен день понадстрокового користування. Відповідно до п.4.2 Договору кредитної лінії № 8242638 після реєстрації на сайті (та/або мобільному додатку) в ІКС та створення особистого кабінету, позичальник подає Заявку на отримання кредиту шляхом вибору на сайті бажаних умов надання кредиту: суми та строку кредиту, а також періодичність сплати процентів, яка визначає розмір першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів. Згідно з п.5.3 цього Договору до укладання (підписання) Договору, позичальнику надається можливість вивчити умови Договору, включаючи усі його суттєві умови (у тому числі ті, які встановлюють детальний розпис загальної вартості Кредиту) шляхом ознайомлення з умовами оферти, паспортом споживчого кредиту, інформацією на сайті тощо. Пунктом 6.3 названого Договору визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування та комісію за надання кредиту відповідно до умов визначених цим Договором, будь-яким доступним йому способом. Відповідно до п.9.6 Договору якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі перший обов`язковий платіж/мінімальний обов`язковий платіж (платежі), за Договором нараховується неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2. Договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі першого обов`язкового платіжу/мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки. Після оплати простроченого першого обов`язкового платежу та/або мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки у повному обсязі, подальше виконання зобов`язань позичальником здійснюється відповідно до умов Договору зі сплатою, після усунення порушень Договору, мінімального обов`язкового платежу у строки, встановлені для сплати мінімального обов`язкового платежу відповідно до п.п. 2.2.4 п. 2.2. Договору. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Згідно з п.п. 10.1.2, 10.1.3 Договору позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit», що розміщені на веб-сайті https://clickcredit.ua/informaciya, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що Договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення. Позичальник ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (TM «ClickCredit»). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 004638, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - koss2996@gmail.com у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). На виконання умов вище вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 11000 грн у безготівковій формі на вказану відповідачем банківську картку № [NUMBER] . Наданою операційним директором АТ «Універсал Банк» [PERSON] випискою про рух коштів за період з 18.01.2025 року по 21.01.2025 року підтверджується факт зарахування 18.01.2025 року на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] грошових коштів у сумі 11000 грн. Водночас підтверджено й те, що на ім`я [PERSON] . Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Пунктом першим ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.06.2025 року між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як фактором, та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, укладений договір факторингу № 26/06/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набув право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за договором №8242638 від 18.01.2025 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . На підтвердження переходу права вимоги надано реєстр прав вимоги № 26/06/25-01 від 26.06.2025 року, в якому під № 19 боржником зазначений [PERSON] , кредитний договір № 8242638 від 18.01.2025 року, сума заборгованості 26009,50 грн, з яких 11000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9509,50 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5500 грн - неустойка. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно із ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором ст. 1049 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не дотримався взятих за договором від 18.01.2025 року №8242638 зобов`язань, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 20509,5 грн, з яких: 11000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9509,5 грн - заборгованість за відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 5500 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно із ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які були чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , тобто станом на 18.01.2025 року, так і на час ухвалення судового рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно із вимогами п.6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року) у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. З огляду на те, що кредитний договір між позивачем та відповідачем було укладено 18.01.2025 року, відповідач належним чином кредитні зобов`язання не виконує, з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, п.6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023 року) у стягненні заборгованості за неустойкою з відповідача на користь позивача слід відмовити. Отже, позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 20509,5 грн, з яких: 11000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9509,5 грн - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, укладеного з Адвокатом «Ткаченко Юлією Олегівною», акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до договору), витягу з акту № 16-П від 11.07.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги (додаток № 2 до договору) на суму 3500 грн, платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 11.07.2025 року № 579937082.1 на загальну суму 350 000 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Надавши оцінку доказам щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, врахувавши складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, що не є значними, розгляд справи без участі сторін, розмір задоволених позовних вимог, суд, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 грн, що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір в розмірі 1910 грн, оскільки позовні вимоги задоволено на 78,85 %.

Outcome: partial