Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У березні 2025 року Позивач через свого представника звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, який було встановлено рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 27.10.2016 р. у справі №288/1273/16-ц на користь Позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини доходів від заробітку на тверду грошову суму - 15000,00 грн. щомісяця. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.01.2013 р. між Сторонами зареєстровано шлюб. Сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. 27.10.2016 р. Попільнянським районним судом Житомирської області винесено рішення по справі №288/1273/16-ц про розірвання шлюбу і стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання дітей - у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 12.10.2016 р. На даний час розмір аліментів, визначений рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 27.10.2016 р. є недостатнім, витрати на дітей зросли у зв`язку з їх віком і станом здоров`я. Матеріальний стан Відповідача покращився, він отримав дозвіл на офіційну роботу в Німеччині строком до 21.05.2028 року, влаштувався на роботу і отримує заробітну плату в розмірі 3000 євро на місяць. Ухвалою суду від 03.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадженняз викликом сторін, справа призначена до розгляду на 03.06.2025 року. 03.06.2025 року судове засідання відкладене для належного повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи, на 26.06.2025 року. 26.06.2025 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача, на 04.09.2025 року. 01.09.2025 року від Відповідача електронною поштою надійшла заява, у якій Відповідач вказує, що готовий виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей в розмірі 10000 грн. щомісячною Підтверджує, що отримує офіційний дохід у Німеччині в розмірі 3000 євро на місяць. Після сплати податків, сума до виплати складає 2100 євро. Зазначив, що має ще двох неповнолітніх дітей у Німеччині, на яких щомісячно сплачує 781 євро аліменти. Тому, суму 15000,00 грн. вважає завищеною. Позивач на судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за їхньої відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових документів за зареєстрованою адресою проживання, однак конверт повернувся без врученні із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, Відповідач повідомлявся електронними засобами зв`язку, на обізнаний про судове засідання, про що свідчить подана ним заява. На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Після дослідження доказів суд ухвалив перейти до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Макарівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 27.10.2016 р. у справі №288/1273/16-ц шлюб між сторонами, укладений 14.01.2013 року, - розірвано, та вирішено стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третьої частки з усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, але не менше встановленого законом 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2016 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.04.2022 р., [PERSON] уклала повторний шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з довідками Ліцей № 8 Оболонського району м. Києва, діти навчаються у вказаному навчальному закладі у шостому та восьмому класі, мають декларації з сімейними лікарями. Позивачка вказує, що діти проживають разом з нею, Відповідач вказаний факт не оспорював. Згідно з посвідкою на тимчасове проживання, [PERSON] [INFO] отримав дозвіл на перебування у Німеччині строком до 21.05.2028 року. Відповідач з 29.12.2023 року за трудовим договором працює в Німеччині, його заробітна плата складає 3000,00 євро на місяць (розділ 6 трудової угоди). Відповідно до копій свідоцтв про народження, Відповідач є батьком ще двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач стверджує, що сплачує на вказаних дітей аліменти в розмірі 781 євро. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Суд звертає увагу, що саме одержувач аліментів має право обирати спосіб стягнення аліментів - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Наразі з Відповідача стягнені аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, що виходячи навіть із встановленого нарахованого доходу 2219 євро (з вирахуванням суми аліментів на інших двох дітей), має складати 665,70 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.09.2025 р. складає 32391 грн. 16 коп. (665,70 х 48,6573 = 32391,16 грн.) Натомість, Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у твердій грошовій сумі в розмірі 15000,00 грн. щомісячно на двох дітей, що фактично не перевищує визначеної раніше 1/3 частини доходів Відповідача, з урахуванням його доходу на цей час. Тому, суд відхиляє заперечення Відповідача щодо занадто великого розміру аліментів, оскільки зміна способу стягнення аліментів у цьому випадку, з урахуванням доходу Відповідача, не призведе до збільшення їх розміру. Водночас, як наголошувалось судом, Позивач вправі обирати спосіб стягнення аліментів. Зазначене в сукупності, на думку суду, свідчить про наявність достатніх підстав для задоволення позову. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати, так як Позивач звільнена від сплати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved