Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі ТОВ «ВЕЛЛФІН», позивач) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 1816995 від 16.01.2022 року в сумі 15000,00 гривень. Позов обґрунтований тим, що 16.01.2022 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № 1816995 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 гривень строком на 60 днів, з нарахуванням процентів за користування кредитом 0,95 % від суми позики, але не менше ніж 50,00 гривен за перший день користування позикою, 0,95 % від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах позики. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по Договору у зв`язку із чим станом на 21.02.2025 року має заборгованість в сумі 15000,00 гривень, які складаються із: 5000,00 гривень основний борг; 10000,00 гривень відсотки за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Роз`яснено учасникам справи щодо права та строків на подання письмових заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника позивача до суду найшла заява, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень сторони позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. 16.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № 1816995, який підписано електронними підписами сторін. Відповідно до умов договору, відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 гривень (підпункт 1.1. пункту 1) зі строком 30 днів, тобто до 15.02.2022 року (підпункт 1.3. пункту 1), з нарахуванням процентів за користування кредитом 0,95 % від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою, 0,95 % від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах позики, зазначеного в пункті 1.3. (підпункт 1.5.1. пункту 1). (а. с. 30-35) Згідно Додаткової угоди №1 від 15.02.2022 року до договору № 1816995 від 16.01.2022 року, сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.3. Договору у розділі «Термін дії договору», виклавши їх в наступній редакції: «Строк дії Договору 60 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором». (а. с. 36) Про отримання [PERSON] кредиту свідчить отримання останнім грошових коштів на суму 5000,00 гривень, про що надане відповідне підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів. (а. с. 50) Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того суд вказує, що за Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Судом було встановлено, що 16.01.2022 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] за допомогою електронного підпису укладений Договір про споживчий кредит № 1816995. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача станом на 21.02.2025 року складає 15000,00 гривень, яка складається з: основного боргу у розмірі 5000,00 гривень та заборгованості по відсоткам у розмірі 10000,00 гривень. (а. с. 37-49) Так, відповідач порушив умови кредитного договору, не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості. Суд приймає до уваги вказаний розрахунок заборгованості та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання відповідачем [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано. Також відповідачем не наданий контррозрахунок заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку проте, що позов є законним та обґрунтованим, а тому його необхідно задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 1816995 від 16.01.2022 року у загальному розмірі 15000,00 гривень. За положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved