Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] вернулася до суду з заявою згідно якої просить суд ухвалити рішення яким встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15.06.1999 року державним нотаріусом другої Костянтинівської нотаріальної контори, зареєстроване у реєстрі за №722, належить [PERSON] , яка народилася [INFO] . В обґрунтуванні заяви вказала, що їй, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 15.06.1999 року Державним нотаріусом другої Костянтинівської нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №722, належить будинок за адресою: [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом другої Костянтинівської нотаріальної контори 15.06.1999 року було допущено помилку у написанні її власного імені. Так, її прізвище « [PERSON] » зазначено як « [PERSON] », по - батькові « [PERSON] » зазначено як « [PERSON] », що перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Вона народилась у с. Попів Яр Костянтинівського району Донецької області. ЇЇ батько [PERSON] . Відповідно у свідоцтві про народженні її по-батькові значиться як « [PERSON] », що відповідає українському правопису. 25 серпня 1985 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . В актовому записі про шлюб ім`я дружини та чоловіка зазначені як « [PERSON] ». 10 липня 2025 року нею було подано заяву до Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про державну реєстрацію права власності на житловий будинок. В зв`язку з розбіжностями в написанні її прізвища та по-батькові їй було відмовлено в проведенні реєстраційних дій. Внаслідок помилки щодо написання її власного імені виникла певна невідповідність між правовстановлюючим документом який був виданий на її ім`я та паспортом громадянина України. Вважає, що причина неправильного написання її прізвища та по-батькові в свідоцтві про право на спадщину виникла виключно у зв`язку із помилковим перекладом прізвища та по - батькові з російської на українську мову. У зв`язку з цим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою суду від 19.08.2025 року заяву про встановлення факту прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до\~участі у\~справі,\~як заінтересовану\~особу, Виконавчий комітет Кременчуцької\~міської ради\~Кременчуцького району\~Полтавської області. В судове засідання заявник - [PERSON] не з`явилася, у заяві прохала розгляд справи проводити без її участі. Заінтересована особа - Кременчуцька міська рада Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином була повідомлена. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином була повідомлена. Враховуючи відсутність учасників справи, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.01.2001 року Костянтинівським РВ УМВС України в Донецькій області, прізвище, ім`я, по батькові заявника [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно 23.07.2025 року, серії [NUMBER] відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №14), [INFO] народилася [PERSON] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , місце народження: Донецька область, Костянтинівський район, с. Попів Яр. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 21.07.2009 року серії [NUMBER] відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис №8), [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М., 15 червня 1999 року зареєстрованого в реєстрі за №722, спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , на земельній ділянці Полтавської сільради, є дочка [PERSON] . Тобто, вбачається, що прізвище та по-батькові заявника у означеному вище свідоцтві про право на спадщину за законом зазначено, як « [PERSON] » та « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянина України, а також свідоцтвах про народження та про шлюб, прізвище та по-батькові заявника вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Рішенням № [NUMBER] від 21.07.2025 року державним реєстратором виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Поркіною Лілією Олександрівною заявнику було відмовлено у проведенні реєстраційних дій щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з підстав різниці написання прізвища та по-батькові заявника у свідоцтві про право на спадщину за законом та паспорті громадянина України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що зазначений вище документ, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М., 15 червня 1999 року, зареєстровано в реєстрі за №722 належить заявнику, [PERSON] , при цьому у вказаному документі різниться написання прізвища та по-батькові заявника з зазначеними у паспорті громадянина України. Вказаний документ важливий для заявника з метою подальшої реалізації свого права власності на означене нерухоме майно, при цьому встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність заявнику такого документа, який є правовстановлюючим. З урахуванням наведеного, вимоги заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають до задоволення. Згідно положень ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved