Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

22 серпня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: визнати його усиновлювачем неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни в актовий запис про народження. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 07 вересня 2023 року уклав шлюб із [PERSON] , яка має неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Разом вони проживають як сім`я з 2022 року. До [PERSON] він ставиться як до своєї дитини, та і вона сприймає його як свого батька. Він відчуває спорідненість з дитиною та займається її вихованням, матеріально її забезпечує, намагається щоб дитина отримувала максимум батьківської турботи. Сам він матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення. Проживає в приватному будинку з усіма зручностями, згідно медичної довідки протипоказань не має. Спиртними напоями, наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, батьківських прав не був позбавлений. Ухвалою судді від 22 серпня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження в закритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник заявника адвокат Близнюк В.В. підтримав заяву [PERSON] та просив її задовольнити з підстав зазначених у заяві. Разом з тим зазначив, що дитина його сприймає як батька. Наслідки усиновлення йому зрозумілі. Заінтересована особа [PERSON] також підтримала подану заяву заявником, вказала, що між її чоловіком [PERSON] та її донькою склалися теплі стосунки, усиновлення відповідає інтересам дитини, вона його називає батьком. На даний час [PERSON] служить в ЗСУ. З [PERSON] вони почали проживати разом як чоловік і дружина з 2022 року. Зазначила, що не заперечує проти того, щоб заявник був записаний як батько дитини в актовому записі, та не заперечує щодо зміни прізвища та по батькові та внесення відповідних змін, зазначивши, що донька рідного батька не знає та не спілкується з ним. Представник органу опіки та піклування Кичук О.П. вважає, що усиновлення заявником неповнолітньої дитини [PERSON] є доцільним та буде відповідати інтересам дитини, про що Крижопільською селищною радою надано відповідний висновок, який складений на підставі заяви [PERSON] щодо усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Даний висновок складений на підставі акту обстеження умов проживання, висновків про стан здоров`я заявника [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] , витягу із інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», відомостей про працевлаштування заявника, згоди матері на усиновлення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 2020 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] , народилася [INFO] , де її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , про що 20 жовтня 2020 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зроблено актовий запис № 122. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 02 червня 2021 року № 00031027714 відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно 31 січня 2025 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 07 вересня 2023 року укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07 вересня 2023 року зроблено актовий запис № 145 та зазначено, що дружина після державної реєстрації отримала прізвище « [PERSON] ». Дана інформація підтверджує те, що [PERSON] , яка зазначена в свідоцтві про народження неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] - одна і таж особа. Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ФОВА-004054913, заявник [PERSON] на території України станом на 14.06.2025 року незнятої чи непогашеної судимості не має, до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не перебуває. Висновком про стан здоров`я особи, виданим КНП «Крижопільський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 18 червня 2025 року підтверджено, що заявник [PERSON] може надавати соціальні послуги. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 13 серпня 2025 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - чоловік, [PERSON] , [INFO] , - донька. В помешканні дотримано санітарно-гігієнічних норм. У дитини є власна кімната, наявне ліжко, велика кількість іграшок та розвиваючих ігор, одягу по віку. Згідно із заяви, яка нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. 24 червня 2025 року за № 1401, мати неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - [PERSON] дає згоду на те, щоб її малолітню доньку усиновив [PERSON] , [INFO] , що і підтвердила в судовому засіданні із внесенням відповідних змін в актовий запис про народження: прізвища з « [INFO] » на « [INFO] » по батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, виданого КНП «Крижопільський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 24 червня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , - здорова. Як вбачається з висновку Крижопілської селищної ради від 15 серпня 2025 року № 03-44/01, усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Встановлено, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з неповним робочим часом (2 години в день) і його дохід за останні 6 місяців з січня 2025 року по червень 2025 року включно становить 45 295, 24 гривень, що підтверджується довідкою про доходи № 2 від 02.07.2025 року, виданою ФОП [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину своєї дружини [PERSON] - неповнолітню [PERSON] , усиновлення якої провадиться в її інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя дитини. Сім`я матеріально забезпечена. Для виховання, розвитку та проживання дитини створені належні умови. Згідно ч. 3 ст. 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Як встановлено в судовому засіданні приписи ч. 1, ч. 2 ст. 211 СК України - дотримано. У відповідності до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що обов`язок суду при вирішенні заяви про усиновлення перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. ч. 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ст. ст. 3-5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно статей 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 21 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваним законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення та на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Відповідно до положень ч.1 ст.208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно приписів ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, передбачених законом підстав, які виключають можливість усиновлення дітей заявником, судом не встановлено, заявник за віком, станом здоров`я, матеріальним становищем та умовами проживання може бути усиновлювачем, є всі підстави вважати, що дітям створені необхідні умови для проживання, передбачені законом, заявник бажає бути усиновлювачем дітей з метою надання їм батьківської любові та домашнього затишку і здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей. Вікова різниця між заявником та дитиною відповідає вимогам ст. 211 СК України, перешкод для усиновлення дитини, передбачених у ст. 212 СК України, судом не встановлено. Усиновлення дітей заявником відповідатиме найвищим інтересам дітей, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини 1989 року, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв`язків. При цьому, суд керується і рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2014 року у п. 83 якого зазначено, що «… якщо встановлено існування сімейних зв`язків, держава має діяти у такий спосіб, що буде розрахований на те, щоб дати таким зв`язкам розвиватися». Згідно ст. ст. 229, 230, 231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Відповідно до п. 9 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 03.07.2007 за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Таким чином, вимога заявника про зміну даних про батька неповнолітньої дитини [PERSON] , а саме прізвища та по батькові останньої підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Згідно із ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що дане усиновлення проводиться виключно в інтересах дитини і заявник [PERSON] дійсно бажає її усиновити, дитина проживає у сім`ї з усиновлювачем, відсутні підстави, які б перешкоджали усиновленню, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved