Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Запоріжжя звернувся представник позивача адвокат Петрова Марина Олександрівна, в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 29 грудня 2023 року, актовий запис № 332. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 грудня 2023 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення спільних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, між ними постійно виникають суперечки, внаслідок того, що кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мають місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, через взаємні претензії один до одного. Відносини між сторонами не склалися, разом не проживають більше року, сім`я остаточно розпалася внаслідок непорозумінь, психологічної несумісності, спільного небажання відносити сімейні відносини, сторони припинили ведення спільного господарства та сімейного бюджету. На думку позивача, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним, також позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою від 01.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В позовній заяві представник позивача адвокат Петрова Марина Олександрівна просила розглядати справу без її участі та без участі позивача, просила задовольнити позовні вимоги. 04.09.2025 року відповідач звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розірвати шлюб. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 29 грудня 2023 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 332, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 29.12.2023 року. Від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , про що відповідно свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.03.2024 року. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, при вирішенні справи враховує, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За приписами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до положень ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України. Судом, відповідно до ст.112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та дитини. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у цій справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у ст.24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved