Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

11.06.2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Шосткинської міської ради про встановлення факту належності земельної частки (пая) двоюрідній бабі позивачки [PERSON] , померлій [INFO] , та про визнання за позивачкою права власності на вищевказане майно у порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її двоюрідна бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Нещодавно позивач дізналась, що [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0123943 від 02.09.1996р. належала земельна ділянка розміром 5,38 га в САПТЗТ «Дубровський» на території Вовнянської сільської ради Шосткинської ради Сумської області (на теперішній територія Вовнянського старостинського округу Шосткинської міської територіальної громади). Позивач вважає, що оскільки вона на момент смерті своєї двоюрідної бабусі проживала разом з нею у будинку [ADDRESS] та протягом шестимісячного строку, встановленого ст.549 ЦК України, надалі проживала у вищевказаному будинку, управляла та володіла господарством померлої, а отже фактично прийняла спадщину. Крім того, позивач вважає, що належить до п`ятої черги спадкування за законом, оскільки заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2024 року у справі №589/1081/24 було встановлено факт того, що [PERSON] доводилась позивачу двоюрідною бабою та, відповідно, позивач має право на спадкування за законом як інший родич спадкодавця до шостого ступеню споріднення включно відповідно до ст. 1265 ЦК України, що набув чинності 01.01.2004р. У зв`язку з втратою виданого на ім`я [PERSON] сертифікату на право на земельну ділянку, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, а факт належності вищевказаного майна померлій підлягає встановленню в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав, наведених у ньому. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, про поважність причин неявки до суду не повідомляв, відзиву на позов не надав, у зв`язку з чим ухвалено заочне рішення. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, дійшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] /а.с. 5/. За життя [PERSON] їй належала земельна частка (пай), розміром 5,38 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ №0123943, що вбачається з листа відділу №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Сумській області за № Г-482/0-0.99,5-474/36-25 від 15.05.2025р. /а.с.8/. Проте, як зазначає позивач, оригінал правовстановлюючого документу на неї втрачений. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на належну їй земельну частку (пай). Відповідно до довідки, виданої Вовнянським старостинським округом Шосткинської міської ради Сумської області №16 від 12.02.2021р., [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Вовнянської сільської ради не посвідчувався. На день смерті [PERSON] мала такий склад сім`ї: онука - [PERSON] /а.с.6/. Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2024 року у справі №589/1081/24 (яке набрало законної сили) було встановлено факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] доводилась [PERSON] двоюрідною бабою /а.с.10-13/. З листа Другої Шосткинської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за №168/02-14 від 27.05.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у даній установі спадкова справа не заводилась, спадкоємці за законом або за заповітом, які прийняли спадщину після її смерті відсутні. В листі зазначено, що у [PERSON] відсутні підстави до спадкування, оскільки вона не належить до жодної з черг спадкоємців та на її користь не було складено заповіту. При цьому факт визнання родинних відносин [PERSON] із померлою не відносить [PERSON] до жодної з черг, а видача спадщини такій особі є порушенням вимог ст.ст.529-532 ЦК УРСР. Наведене унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте позивач з наведеною відмовою нотаріуса не згодна. За доводами [PERSON] , спадкодавець [PERSON] була її двоюрідною бабою, а тому позивач відповідно до ст. 1265 ЦК України являється спадкоємцем п`ятої черги на її майно, а інших спадкоємців вказаної спадщини, крім неї, не залишилося. Зважаючи на дату смерті спадкодавиці (час відкриття спадщини), визначаючись з питанням, який закон слід застосовувати при вирішенні даної справи, суд звертає увагу позивача на положення пункту 4, абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004р., за якими цей ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. При цьому, за роз`ясненнями, наданими судам Пленумом Верховного Суду України у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», уточнено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України. Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] , і 6-місячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився до набрання чинності ЦК України, то до спірних правовідносини підлягають застосуванню положення ЦК УРСР. Згідно зі статтею 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Так, як зазначено вище, [PERSON] за життя заповіту не складала. В свою чергу, відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Також статтею 531 ЦК УРСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Разом з тим, на підставі наданих суду та досліджених судом доказів встановлено, що позивач [PERSON] до кола спадкоємців після смерті [PERSON] за законом будь-якої черги, передбачених статтями 529, 530, 531 ЦК УРСР, не належить, тому правила статті 549 ЦК УРСР щодо прийняття спадщини на неї не розповсюджуються, на підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] не підлягають задоволенню через їх безпідставність. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.2 ЦПК України). Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що позивач [PERSON] не належить до кола спадкоємців [PERSON] вимога позову про встановлення факту належності майна померлій також не підлягає задоволенню, оскільки не стосується захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів позивача та ніким не оспорюється. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed