Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Мулька А.В., звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 27.06.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 63. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2009 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наразі шлюбні відносини у сторін припинені, вони не ведуть спільного господарства та не проживають разом, а відтак позивач вважає, що шлюб носить формальний характер. Ухвалою судді від 22.07.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 13.08.2025, яке було відкладено на 24.09.2025, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Мулько А.В. у судове засідання, призначене на 24.09.2025, не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність чи відзив на позов не подавав, про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до положень\~ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, позивач заперечень проти заочного розгляду справи не вказала, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27.06.2009, актовий запис № 69, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилися діти: - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.09.2009, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №133; - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.11.2016, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №199. Зі змісту позову убачається, що сторони фактично припинили подружні відносини. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, відсутність відзиву відповідача на позов, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки підстави для збереження шлюбу відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Питання розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому судом не вирішувалось.

Outcome: approved