Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

09 січня 2025 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» адвокат Городніщева Є.О. звернулася до Жовтневого районного\~суду міста\~Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4041673та кредитним договором № 7148817в розмірі 68\~348,80 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилалася на те, що 08 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 4041673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 4041673 від 08 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] набуло ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Рішенням № 251124/1 від 25 листопада 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФінтрастУкраїна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Позивач зазначає, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Оскільки, відповідач порушив умови договору, у нього утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 44\~200 грн., з яких: 6 500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 29 900 грн.\~- сума нарахованих процентів первісним кредитором; 7\~800 грн.\~- нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів. \~ \~ \~ \~Крім того, 08 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 7148817 про надання споживчого кредиту. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 7148817 від 08 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] набуло ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Рішенням № 251124/1 від 25 листопада 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Позивач зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Оскільки, відповідач порушив умови договору, у нього утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 148грн., з яких: 6 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10\~984,8 грн.\~- сума нарахованих процентів первісним кредитором; 7\~164 грн.\~- нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів. Згідно із вимогами ч. 8\~ст. 187 ЦПК України\~суддя звернулася до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та отримала відповідну відповідь № 1022619 від 10 січня 2025. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 10 січня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. 03 лютого 2025 року до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу справ від 03 лютого 2025 року головуючим суддею визначено Малихіну В.В. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі 23 квітня 2025 року представник позивачачерез підсистему\~«Електронний суд»\~ надала до суду заяву, у якій просила задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, причин не явки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» код ЄДРПОУ 42753492 є фінансовою установою, про що було отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19 березня 2019 року, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 04 квітня 2019 року № 529, а також має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана Національним банком України від 21 березня 2024 року. 08 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 4041673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору № 4041673 [PERSON] отримала кредит в розмірі 6 500 грн. строком на 350 днів. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 4041673 від 08 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] набуло ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Позивач зазначає, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Оскільки, відповідач порушив умови договору, у нього утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 44\~200 грн., з яких: 6 500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 29 900 грн.\~- сума нарахованих процентів первісним кредитором; 7\~800 грн.\~- нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів. Також, судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» код ЄДРПОУ 41078230є фінансовою установою, про що було отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 870 від 28 лютого 2017 року, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг,має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), яка була видана розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28 березня 2017 року № 756. 08 жовтня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 7148817 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору № 7148817 [PERSON] отримала кредит в розмірі 6 000 грн. строком на 360 днів. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 7148817 від 08 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] набуло ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Позивач зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Оскільки, відповідач порушив умови договору, у нього утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 148 грн., з яких: 6 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10\~984,8 грн.\~- сума нарахованих процентів первісним кредитором; 7\~164 грн.\~- нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів. ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» код ЄДРПОУ 44559822 є фінансовою установою, про що було отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21 січня 2022 року, видане Національним банком України. Також позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана позивачу Національним банком України від 24 січня 2022 року. В зв`язку з чим, позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в\~ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею.\~ Статтею 12 цього закону\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн». Також, приписами ст. ст. 1,2 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір № 4041673 від 08 жовтня 2023, укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , та договір № 7148817 від 08 жовтня 2023 року, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , містять електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626\~ЦК України). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст.ст.525,\~526 ЦК України,\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу приписів ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1\~ст.638 ЦК України\~закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів не виконує взяті на себе зобов`язання відповідно до укладених договорів, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за зазначеними кредитними договорами. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено не виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 4041673 від 08 жовтня 2023 в розмірі 44\~200 грн., з яких: 6 500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 29 900 грн.\~- сума нарахованих процентів первісним кредитором; 7\~800 грн.\~- нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів та за кредитним договором № 7148817 від 08 жовтня 2023 року в розмірі 24 148 грн., з яких: 6 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10\~984,8 грн.\~- сума нарахованих процентів первісним кредитором; 7\~164 грн.\~- нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів, а всього загальна заборгованість в розмірі 68\~348,8 грн. З приводу витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано\~ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у\~рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно до\~ст. 15 ЦПК України,\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між адвокатом Городніщевою Є.О. та позивачем був укладений договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року. З заявки №5960 від 10 грудня 2024 року на виконання доручення та акту №5960 прийому-передачі виконаних робіт від 20 грудня 2024 року згідно договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року вбачається, що позивач поніс витрати на правову допомогу на загальну суму 15 000,00 грн. Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачене при зверненні до суду з даним позовом судовий збір у розмірі 2 422,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved