Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У травні 2025року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», у якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ "КІВШОВАТА АГРО» від 30.04.2025 №39/к/тр «Про звільнення [PERSON] »; поновити [PERSON] на посаді начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу ТОВ «КІВШОВАТА АГРО»; стягнути з ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.05.2025 по день прийняття судового рішення з розрахунку 2550,70грн за кожен робочий день вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу ТОВ «КІВШОВАТА АГРО»; стягнути з ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20\~000,00грн. Позов мотивований тим, що 01.11.2023 [PERSON] прийнято за основним місцем роботи на посаду начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» на підставі наказу № 222/к/тр від 31.10.2023. Наказом від 30.04.2025 №39/к/тр [PERSON] звільнено 30.04.2025 з посади начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу у зв`язку з винними діями працівника, який безпосередньо обслуговує товарно-матеріальні цінності, за вчинення винних дій, що дають підстави для втрати довір`я до нього з боку роботодавця, згідно п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. Позивач вважає своє звільнення незаконним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Вказує, що аналіз змісту посадової інструкції начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу свідчить про те, що до посадових обов`язків позивача не входило виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням грошових та матеріальних цінностей, а також виконання дій, які носять відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням матеріальних цінностей, такі операції не становили основний зміст її трудових обов`язків. Позивач не належить до кола працівників, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності у зв`язку з чим її звільнення із займаної посади на підставі п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України є незаконним. Також зазначає, що з письмового рішення № 47/2025 Єдиного учасника ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» від 28.04.2025 та оскаржуваного наказу про звільнення від 30.04.2025 №39/к/тр не вбачається невиконання яких саме трудових обов`язків ставиться в провину позивачу, в чому саме полягала її вина та які саме винні дії при виконанні трудових обов`язків стали підставою для звільнення; розмір збитків завданих товариству та які докази це підтверджують; коли та за яких обставин було здійснено вивезення кукурудзи з елеватора товариства без належного оформлення. Лише факт виявлення нестачі цінностей не є підставою для визнання вини працівника та звільнення його в зв`язку з цим з роботи за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Рух справи у суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Таращанського районного суду Київської області від 30.05.2025 справу розподілено головуючому судді Разгуляєвій О.В. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 04 червня 2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 03 липня 2025 року о 10.00год. та витребувано докази. 01.07.2025 на виконання ухвали суду від 04.06.2025 відповідачем надані витребувані докази. 05.08.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення, щодо неможливості подання документів, які стали підставою для скликання 28.04.2025 засідання Наглядової ради ТОВ "КІВШОВАТА АГРО". Ухвалою суду від 03.07.2025 прийнято заяву представника позивача Шаблій Ю.О. про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.05.2025 по день прийняття судового рішення з розрахунку 2723,27грн за кожен робочий день вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків і зборів. Аргументи учасників справи. Позивачка та представник позивача в судовому засіданні просили позов задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, яка надійшла до суду 25.06.2025. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. До суду 20.06.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що посилання позивача, що звільнення є незаконним, оскільки вона не належить до кола працівників, які безпосередньо обслуговують товарно-матеріальні цінності, а її посадові обов`язки не передбачали виконання операцій, пов`язаних із фізичним зберіганням чи транспортуванням зерна є безпідставними та спростовуються наступним: договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до п. 1 договору від 01.11.2023, Позивач прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за збереження майна Товариства, переданого ій для зберігання, під звіт або для інших цілей, включаючи товарно-матеріальні цінності (зерно). Договір укладено на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135-1 кЗпП України, що підтверджує віднесення Позивача до працівників, які обслуговують матеріальні цінності. Пункт 4 договору зобов`язує Позивача вести облік і подавати звіти про рух і залишки майна, що включає контроль за якістю та кількістю зерна під час відвантаження. Це узгоджується з п. 1.5 Інструкції, який передбачає укладення договорів про матеріальну відповідальність з кожною матеріально відповідальною особою; посадові обов`язки Позивача. Згідно з посадовою інструкцією №89 від 01.11.2023, Позивач була зобов`язана: забезпечувати та контролювати організацію контролю якості зерна при відвантаженні (п. 2.5); забезпечувати достовірну оцінку якості зерна і зернопродуктів (п. 2.7; забезпечувати правильне і своєчасне складання звітності про якість партій зерна (п. 2.8); контролювати правильність ведення книг кількісно-якісного обліку хлібопродуктів (форма №36) (п. 2.17); контролювати правильність ведення лабораторних журналів і своєчасність формлення результатів аналізів (п. 2.18); забезпечувати оформлення документів, які засвідчують якість зерна та відповідність показників фактичній якості (п. 2.19). Ці обов`язки підтверджуються Інструкцією, зокрема п.2.6 (визначення якості зерна ВТЛ за державними стандартами), п.2.14 (відбір проб визначення показників якості), п.10 Додатку10(оформлення карток аналізу форми№47 для всіх операцій, включаючи відвантаження), п.11 Додатку 10 (ведення фурналу форми № ЗХС-49 для реєстрації аналізів). Таким чином, вважає, що позивачка була безпосередньо залучена до обліку та контролю якос. зерна, що є товарно-матеріальними цінностями (ст. 190 ЦК України) Зазначає, що винні дії позивачки підтверджуються службовим розслідуванням, яке встановило, що 18.12.2024 позивачка не забезпечила належного контролю за відвантаженням 29,2 кукурудзи на автомобіль марки МАН (реєстраційний номер [NUMBER] ), який не був зазначений у наказі №КАБП-000066 від 25.11.2024. В системі 1 С не відображено інформацію про четверту вантажівку, що є порушенням п. 2.18, 2.19 посадової інструкції та п. 10 Додатку 10 Інструкції (обов`язок оформлени картки аналізу форми №47). ТТН №830 від 18.12.2024, яка містила відомості про відвантаження 29,2 т кукурудзи, була вилучена з системи 1С користувачем [PERSON] 18.12.2024, що підтверджується листом в ПП «Арт-Софт» від 12.03.2025. Зазначає, що твердження позивачки, що вона не виконувала функцій, пов`язаних із фізичним відвантаженням чи транспортуванням зерна, і її вина у збитках Товариства відсутня, не можуть бути прийняті судом до уваги в зв`язку з наступним: контроль якості та обліку. Згідно з п. 2.5, 2.7, 2.8, 2.17, 2.18, 2.19 посадової інструкції та п. 2.6, 2.14, п. 10, 11 Додатку 10 Інструкції, Позивач була зобов`язана забезпечувати контроль якості зерна при відвантаженні, вести звітність і забезпечувати достовірність даних у лабораторних дослідженнях. В системі 1 С відсутні відомості про аналізи на четверту вантажівку; координація дій. Заява до поліції вказує на причетність позивачки до організованої групи осіб, які вчинили розтрату майна. Лист від ПП «Арт-Софт» підтверджує видалення TTH №830 з системи 1С, що могло бути здійснено за сприяння позивачки, враховуючи її контроль над документацією зі сторони начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу (п.2.19 посадової інструкції, п. 10 Додатку 10 Інструкції); порушення трудової дисципліни. Відповідно до п. 9.2 Правил внутрітнього трудового розпорядку ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» від 28.11.2023, до порушень трудової дисципліни належать дії, що призвели до збитків Товариства. Позивачка не виконала обов`язків щодо забезпечення достовірного обліку відвантаження, що є порушенням п. 2.7, 2.8, 2.17, 2.19 посадової інструкції та п. 11 Додатку 10 Інструкції. Зазначає, що позапланова інвентаризація, проведена на підставі наказів №7 та №8 від 14.03.2025, виявила надлишок кукурудзи в кількості 52 127 кг (за бухгалтерськими даними - 10 993 кг, фактично - 62 120 кг). Позивач, відповідно до п. 2.15 посадової інструкції та п.22 Додатку 10 Інструкції, брала участь в інвентаризації зерна, а згідно з п. 2.17 посадової інструкції та п. 8 Додатку 10 Інструкції - контролювала правильність ведення книг кількісно-якісного обліку (форма №36). У даному випадку надлишок зерна вказує на відсутність належного контролю з боку позивачки, що створювало умови для можливих зловживань. Адже неналежне ведення обліку майна, яке перебуває під відповідальністю працівника, свідчить про неспроможність працівника виконувати покладені на нього функції. З огляду на це надлишок зерна є доказом того, що позивач не забезпечу належного обліку, що створювало умови для можливих зловживань, таких як несанкціоноване відвантаження 18.12.2024. Зазначив, оскільки звільнення позивачки було законним, підстав для стягнення середнього заробітку немає. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважає їх необґрунтованими, позивачка не надала доказів співмірності витрат зі складністю справи. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] прийнято на посаду начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу (код КП-1237.2) з 01 листопада 2023 роу за основним місцем роботи з посадовим окладом згідно штатного розпису, з випробуванням строком три місяці відповідно до наказу від 31.10.2023 №222/к/тр (а.с.63). Відповідно до посадової інструкції начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу (код КП1237.2), з якою [PERSON] ознайомлена під підпис 01.11.2023, начальник ЛВТ: 2.1. Забезпечує та контролює проведення аналізів та інших досліджень, забезпечує лабораторний контроль відповідності якості сировини(сільгосппродукції) у лабораторії у лабораторії виробничо-технологічної (далі - ЛВТ); 2.5. Забезпечує та контролює організацію контролю якості зерна при його надходженні автомобільним транспортом; якості зерна при його очищенні та якості зернових відходів, які при цьому утворюються; якості зерна в процесі сушіння; 2.6. Забезпечує та контролює організацію контролю, в установлені діючими інструкціями терміни, за якістю та станом партій зерна, що зберігаються та слідкує за проведенням необхідних заходів по забезпеченню схоронності та якості;2.8. забезпечує та контролює правильнее і у встановлені строки складання звітності про якіст партій зерна, що заготовлені і зберігаються; 2.18 Контролює правильність ведення лабораторних журналів, правильність і точність виконання працівниками ЛВТ методик при виконанні аналізів, своєчасність оформлення результатів аналізів і вимірювань; 2.22. здійснює облік лабораторного обладнання та засобів вимірювальноїтехніки ЛВТ, забезпечуєта контролює їх збереження, справний стан та правильнее використання, організовує його своєчасний ремонт та державну повірку; 2.27. Начальник ЛВТ зобов`язаний: організовує та контролює відбір проб від партій зернових культур, контроль якості зерна при його надходженні автомобільним транспортом; якості зерна і зернових відходів при їх відвантаженні; якості зерна в процесі сушіння; організовує та контролює належне ведення лабораторних журналів і своєчасне оформлення результатів проб та аналізів. П.4.6. посадової інструкції передбачає, що начальник ЛВТ несе відповідальність за спричинення прямого матеріального збитку Товариству, також за дії (бездіяльність), що призвели до такого матеріального збитку (а.с.64-67). Інструкція про введення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки у ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» введена в дію наказом № 115 від 31.12.2021, передбачає розділ V. Відпуск зерна п. 1.1. Кожна партія зерна видається її власнику матеріально відповідальною особою складу за кількістю і за якістю зерна на основі письмового звернення; 1.3. При відпуску зерна та продукції оформлюстьс, говарно-транспортиа накладна встановленої форми №1 TH. Товарно-транспортий накладні на відпуск вважаться недійсними бе доданих доручень, без підпису одержувачів та ті, що мають виправлення; 1.4. при видачі зерновим складом партії зена виконуються так організаційно-технологічні операції: - власник зерна (уповноважена ним особа) пода: письмове звернення щодо його витребування зі складу; - ВТЛ передає в бухгалтерію показники якості партії зерна (форма №47, що зберігається, які склалися на момент відпуску; - бухгалтерія готує попередній акт-розрахунок, у якому проводить розрахунки обсягу основного, побічних продуктів і зідходів, що належать власнику, вираховує втрати згідно з нормами і ставить до відома власника зерна (представника власника); - бухгалтер оформлює, а відповідальні особи, зазначені у формі наказу підписують наказ про відпуск зерна за формою №16; - вагарем оформлюються контрольний талон, транспортні документи всіх видів (TTH); - визначаються брутто, тара і нетто транспортного засобу відображенням у вагових журналах і в товарно-транспор них накладних; - ВТЛ визначає фактичні показники якості заванте геного в транспортний засіб зерна, заносить результати аналізу в картку аналізу зерна ф.47 і журнал форми №ЗXC-49 та передає результати до бухгалтерії для проведення кінцевих розрахунків; - бухгалтерія оформлює акт-розрахунок за фак ичними показниками якості і перевіряє правильність проведених розрахунків за надані зерновим складом послуги та їх сплату; 1.5. По закінченні строку зберігання зерна зерновий склад зобов`язании письмово, за сім днів до закінчення строку зберігання зерна, попередити його власника про закінчення строку зберігання зерна та запропонувати термін його витребування; 1.7. Маса відпущеного зерна визначаеться матерально відповідальною особо на вагах у присутності водія або уповноваженої власником особи. Результати зважування зерна заносяться у ваговий журнал відпуску відповідно форми для автотранспорта (журнал форми №ЗХС-28) (а.с.68-93). Рішенням загальних зборів трудового коллективу ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» від 28 листопада 2023 затверджено Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», згідно яких: п.9.1 працівники несуть дисциплінарну та матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну Товариству внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. За наявності зазначених підстві та умов матеріальна відповідальність накладається в порядку, передбаченому законодавством; п.9.2 До діянь, як є порушенням трудової (виробничої, технологічної) дисципліни належать: порушення, невиконання з власної вини або неналежне виконання покладених на працівника посадових обов`язків та вимог, визначених трудовим договором, вказівок. Наказів та розпоряджень, безпосередніх та/або прямих керівників; порушення вимог посадових та виробничих інструкцій; вчинення за місцем роботи розкрадання (у тому числі дрібного) майна Товариства; інших дій , що призвели до збитків Товариства; п.9.3 Дисциплінарне стягнення застосовується Директором Товариства безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення Працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення Працівник надає письмове пояснення проступку. Відмова надати пояснення не є перешкодою для застосування стягнення. Про факт відмови складають акт за підписом безпосереднього керівника, працівника відділу кадрів та представника Ради тредового коллективу (а.с.94-101). Договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2023 укладеного між ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» та [PERSON] , визначено: п.1. В порядку та на умовах, визначених Договором, та на підставі п.1 ст. 134 та ст.135-1 Кодексу законів про працю України Працівник, що займає посаду начальника відділу та виконує роботу безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробко, продажем, відпуском, перевезенням та застосуванням у процесі виробництва переданого йому майна Товариства, у тому числі товарно-матеріальних цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості (збереження) майна (термін «майно» застосовується в цьому договорі у значений; визначеному статтею 190 Цивільного кодексу України), у тому числі грошових коштів (надалі за текстом Договору іменується «Майно»), переданих йому Товариством для зберігання, під звіт або для інших цілей згідно з документами, пов`язаними із зберіганням, обробкою, відпуском, перевезенням, застосуванням у процесі виробництва майна Товариства, у тому числі товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів (доручення, накладні, видаткові накладні, матеріальні звіти, акти прийому-передачі, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, накладні внутрішньо господарського призначення, акти на списання (використання у виробництві) тощо), а також того Майна, що буде передаватися Працівнику Товариством для зберігання, під звіт або для інших цілей протягом усього терміну дії цього Договору. 2. Працівник зобов`язується дбайливо ставитися до переданого йому Товариством для зберігання, під звіт або для іншої мети Майна, вживати заходів для відвернення шкоди (а.с.102). Згідно наказу № КАБП-000066 ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» від 25 листопада 2024 відвантажено [PERSON] ФОП на м. Богуслав згідно листа №б/н від 25.11.2024 наступну кількість хлібопродуктів кукурудза 3 клас, вага нетто 416\~409 кг, додатку №1 до зазначеного наказу затвердженого директором ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» Погорілий А.О. та головним бухгалтером Росінська Т.І. 26.11.2924 список автотранспортних засобів, яким дозволено здійснювати перевезення сільськогосподарських культур з зерноочисного комплексу ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» в період з 27.11.2024 до 26.12.2024, а саме: 1. 27.11.2024 кукурудза 3 клас, відправник ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», вантажоодержувач ФОП [PERSON] , перевізник ФОП [PERSON] , РЕНО д.н.з. [NUMBER] , причіп [NUMBER] , водій [PERSON] ; 2. 27.11.2024 кукурудза 3 клас, відправник ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», вантажоодержувач ФОП [PERSON] , перевізник ФОП [PERSON] , ВОЛЬВО д.н.з. [NUMBER] , причіп [NUMBER] , водій [PERSON] ; 3. 27.11.2024 кукурудза 3 клас, відправник ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», вантажоодержувач ФОП [PERSON] , перевізник ФОП [PERSON] , ВОЛЬВО д.н.з. [NUMBER] , причіп [NUMBER] , водій [PERSON] (а.с.103). Згідно фото фіксації робочої зони програмного забезпечення «Автоматизована система ідентифікації транспорту», зафіксовано перебування автотранспортного засобу MAN д.н.з. [NUMBER] , причіп д.н.з [NUMBER] , 18.12.2024 на території елеватора ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» (104-108,109). Як вбачається з журналу реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах за 18.12.2024: № 3047, накладка № КАБП- 000828, ФОП [PERSON] , кукурудза 3 клас, автомобіль [NUMBER] , вага нетто 26 280; № 3046, накладка № КАБП- 000827, ФОП [PERSON] , кукурудза 3 клас, автомобіль [NUMBER] , вага нетто 27440; № 3048, накладка № КАБП- 000829, ФОП [PERSON] , кукурудза 3 клас, автомобіль [NUMBER] , вага нетто 27480кг, всього 81200 (а.с.110). Крім того, представником відповідача, також долучено до відзиву журнал реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах за 18.12.2024, у якому вже зазначається чотири транспортні засоби: № 3047, накладка № КАБП- 000828, ФОП [PERSON] , кукурудза 3 кла , автомобіль [NUMBER] , вага нетто 26 280кг; № 3046, накладка № КАБП- 000827, ФОП [PERSON] , кукурудза 3 клас , автомобіль [NUMBER] , вага нетто 27440кг; № 3048, накладка № КАБП- 000829, ФОП [PERSON] , кукурудза 3 клас, автомобіль [NUMBER] , вага нетто 27480, та № 3049 накладна №КАБП-000830, ФОП [PERSON] , кукурудза 3 клас, автомобіль [NUMBER] , вага нетто 29200, всього вага нетто 110400. (а.с.118). Згідно товарно - транспортних накладних № 827-829 від 18.12.2024, які підписані керуючий ЗОК Московчук М.М. та [PERSON] , ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» відвантажила ФОП [PERSON] , кукурудзи 3 клас, транспортні засоби: ВОЛЬВО д.н.з. [NUMBER] , причіп [NUMBER] - 27440кг; РЕНО д.н.з. [NUMBER] , причіп АВ3665 ХК, -26280кг; ВОЛЬВО д.н.з. [NUMBER] , причіп АІ 5997XG -27480кг, до зазначених ТТН долучені посвідчення № 456,457,458 від 18.12.2024 та картки аналізу зерна, які підписані [PERSON] та Шпильовою, у яких зазначаються параметри аналізу зерна (а.с.110-116). Крім того, представником відповідача, долучено до відзиву товарно - транспортну накладну № 830 від 18.12.2024, яка підписана керуючий ЗОК Московчук М.М., ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» відвантажила ФОП [PERSON] , кукурудзи 3 клас, транспортний засіб: МАН д.н.з. [NUMBER] , причіп [NUMBER] 29200кг(а.с.118). Також, представником відповідача, долучено до відзиву товарно - транспортну накладну № 7112 від 18.12.2024, яка підписана водієм [PERSON] , автомобільний перевізник зазначений ФОП « [PERSON] » замовник ТОВ «ТЕХНОЛОДЖ», вантажоодержувач «СП ТОВ «Трансбалктермінал», кукурудза 2024, транспортний засіб: МАН д.н.з. [NUMBER] , причіп [NUMBER] 29200т(а.с.122). Згідно реєстру № БП-698 від 26.12.2024 накладних на вивезене зерно з визначенням якості по кожній окремій партії, вказана товарно-транспортна накладна КАБП-000830, де зазначена вага кукурудзи 28\~820(а.с.119). Відповідно до протоколу № 21/2025 засідання Наглядової ради ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» від 24.02.2025, вирішено: затвердити та передати Звіт Наглядової ради від 24.02.2025 на розгляд єдиному учаснику товариства-SDGs Corporation (а.с.120). 08.04.2025 за повідомленням SDGs Corporation до ЄРДР № 42025112030000164 внесені відомості за ч.4 ст. 191 КК України, короткий виклад обставин: 18.12.2024 посадові особи ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» вчинили дії щодо заволодіння сільськогосподарською продукцією (кукурудзи) у кількості 29,2тон, внаслідок чого спричинили збитки на суму 241\~325,74грн.( а.с.123, 124-126). Згідно протоколу № 45/2025 засідання наглядової ради ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», в ході проведення розслідування Наглядова рада встановила, що мало місце протиправне вивезення 29,2т. кукурудзи 18.12.2024 з елеватора товариства. Є достатні та об`єктивні підстави вважати, що до цього причетні працівники товариства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] надавалася можливість пояснити причини протиправного вивезення кукурудзи, проте логічних і правдивих пояснень вони не надали. Вони не змогли аргументовано пояснити вивезення 29,2т кукурудзи 18.12.2024 з елеватора товариства. Таким чином, вбачається, що висновки [PERSON] ради щодо протиправного вивезення зерна не спростовані, а дії цих працівників щодо зерна товариства і подальші їх неоднозначні пояснення дають підстави для втрати довір`я. Виходячи з вищевикладеного, Наглядова рада пропонує розглянути варіант звільнення 30.04.2025 працівників товариства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України в зв`язку з втратою довір`я. Підставою для звільнення є невиконання прямих обов`язків, що призвело до значних THIRDWAVE CORPORATION звільнити 30.04.2025 працівників товариства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України в зв`язку з втратою довір`я (а.с.179-180). У рішенні № 47/2025 єдиного учасника ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», єдиний учасник розглянув протокол №45/2025 засідання наглядової ради товариства від 28.04.2025 та вирішив виконуючому обов`язки директора [PERSON] 30.04.2025 звільнити начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу Надію Тихеньку на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України в зв`язку з втратою довір`я. Підставою для звільнення є невиконання прямих обов`язків, що призвело до значних збитків Товариства, а саме: вивезення 29,2т кукурудзи з елеватора товариства без належного оформлення(а.с.181). [PERSON] , начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу, 30 квітня 2025 звільнено, у зв`язку з винними діями працівника, який безпосередньо обслуговує товарно-матеріальні цінності за вчинення винних дій, що дають підстави для втрати довір`я до нього з боку роботодавця, п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України (а.с.17). Відповідно до довідки від 02.06.2025 № КАБП-000006, дохід [PERSON] на посаді начальника лабораторії виробничо- техологічної зерноочисного комплексу за період з 01.11.2024 по 30.04.2025 склав 302\~699,16грн, з яких: за квітень 2025-70 714,90грн; за березень 2025-46\~385,95грн (а.с.182). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. У\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідноіз ст.ст. 4\~ч.1;\~5\~ч.1\~ЦПК\~України кожна особамає правов порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1, 2ст.76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1,3 ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (стаття 43 Конституції України). Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України\~крім підстав, передбачених\~статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника,\~який безпосередньо обслуговує\~грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 573/546/19 (провадження № 61-16215св19) вказано, що: «право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті\~2,\~36,\~40,\~41 КЗпП України). Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Верховний Суд зазначає, що звільнення з підстав втрати довір`я (пункт 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і тому подібне) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Отже, підставою для розірвання трудового договору у зв`язку з втратою довір`я є здійснення працівником винних дій. Форма вини при цьому значення не має. Необережна вина працівника також може бути підставою для звільнення так, як і вина умисна. Однак власник у разі спору зобов`язаний довести і факт порушення, і вину працівника». У постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі\~№ 6-104цс14, на яку посилається позивач у касаційній скарзі, зроблено висновок, що: «для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України\~потрібна наявність таких умов: 1)\~безпосереднє обслуговування працівником\~грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл і т. ін.); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Як роз`яснено в абзаці другому пункту 28\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників,\~які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, це особи, які одержують їх під звіт. Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України, питання, чи відноситься позивач до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суду в кожному конкретному випадку необхідно з`ясувати:\~чи становить виконання операцій, що пов`язані з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача;\~чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Висновків по суті про те, що до основного кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, відносяться особи, які одержують їх під звіт;\~особи, які здійснюють функції обліку, охорони або управлінські функції щодо розпорядження майном та коштами підприємства, не відносяться до вказаного кола працівників і такі особи не можуть бути суб`єктами звільнення за пунктом 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України, дійшов і суд касаційної інстанції під час розгляду касаційних скарг у справах №№6-5499св10,\~\~ 6-4403св12, 6-25870св12, 6-38248св12. Проте у справі, яка переглядається, суди апеляційної та касаційної інстанцій, не давши належної оцінки посадовій інструкції, не встановивши, чи становить виконання операцій, що пов`язані з безпосереднім обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача, помилково виходили з того, що позивач є фактично матеріально-відповідальною особою». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 листопада 2019 року у справі №\~359/3683/18 (провадження № 61-7840св19) зазначено, що: «звільнення у зв`язку із втратою довір`я до працівника на підставі пункту 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України\~може мати місце за умови вчинення ним винних дій. При цьому не має значення, були протиправні дії вчинені навмисно або внаслідок необережного ставлення до виконання своїх обов`язків, чи передбачав працівник або повинен був передбачити негативні наслідки своїх дій. Провина працівника має бути доведена власником або уповноваженим ним органом за допомогою фактів та об`єктивних обставин, що свідчать про винні дії працівника; це може бути, наприклад: систематична нестача довірених йому цінностей; безвідповідальне, халатне ставлення до своїх трудових обов`язків; порушення правил торгівлі; крадіжки; обмірювання, обважування покупців; завищення цін; привласнення матеріальних цінностей тощо. Втрата довір`я може бути наслідком вчинення проступку, який дає підстави для висновку, що подальше залишення працівника на роботі, пов`язаній з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей, може призвести до їх утрати. Водночас, підозра власника або уповноваженого ним органу не може бути підставою для виявлення недовір`я до працівника». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 543/690/16-ц (провадження № 61-23037св18), на яку посилається позивач у касаційній скарзі, зазначено, що: «задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за своєю посадою не може вважатись особою, яка безпосередньо обслуговує грошові та товарні цінності, та не входить до кола осіб, яких може бути звільнено на підставі пункту 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України, а відповідач не довів належними доказами неправомірних дій позивача, які б призвели до втрати до неї довір`я. Суди встановили, що\~[…]\~04 травня 2005 року позивача прийнято на роботу в КП «Оржиця-водоканал» на посаду головного бухгалтера. Відповідно до наказу директора КП «Оржиця-водоканал» від 08 липня 2016 року №\~24 головний бухгалтер [PERSON] вчинила умисні протиправні дії, зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями, які дають власнику підстави для втрати до неї довір`я, внаслідок недбалого ставлення до виконання посадових обов`язків, а саме: відсутній журнал реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів, виправлення в касових ордерах, несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, нарахування та донарахування заробітної плати працівникам підприємства без наказу начальника та з вини головного бухгалтера на підприємстві виявлено порушення ведення бухгалтерського обліку, дотримання фінансової дисципліни, що підтверджується службовою перевіркою та аудиторським звітом про результати перевірки дотримання бухгалтерського та податкового законодавства, складеним 04 липня 2016 року. Звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які, зокрема, одержують їх під звіт. Верховний Суд зауважує, що звільнення на підставі пункту 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України\~можливе лише спеціально визначеного кола працівників - працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності». Суд зауважує, що звільнення з підстави втрати довір`я (пункт 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України) може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які, зокрема, одержують їх під звіт. Як вбачається з посадової інструкції начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу (код КП1237.2), від 01.11.2023 №89 ТОВ «КІВШОВАТА АГРО», до посадових обов`язків начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу не входить\~безпосереднє обслуговування грошових та товарних цінностей. Крім того, суд зазначає, що укладення з [PERSON] договору про повну матеріальну відповідальність не свідчить, що остання відносить до кола осіб, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, а ТОВ «КІВШОВАТА АГРО» не надано суду доказів надання [PERSON] грошових та товарних цінностей під звіт. З огляду на викладене, начальник лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу [PERSON] не належить до кола працівників, які безпосередньо обслуговують\~грошові та товарні цінності, такі операції не становили основний зміст її трудових обов`язків, тому підстави для її звільнення на підставі пункту 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України\~відсутні. Відповідно до приписів ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, який одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, суд висновує, що звільнення\~позивача з посади начальника лабораторії виробничо-технологічної зерноочисного комплексу на підставі пункту 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України\~є незаконним тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (частина друга\~статті 235 КЗпП України). Згідно з п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (надалі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється, якщо працівник не мав заробітку не з вини працівника, виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2025 року у справі № 761/3896/23 (провадження № 61-7795св24) зазначено, що: «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Відповідно до підпункту\~168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України\~податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в\~статті 167 цього Кодексу\~(за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених\~ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу (див. постанови Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц, від 06 червня 2024 року в справі № 367/569/23, від 18 січня 2023 року у справі № 752/23602/20)». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року у справі № 367/569/23 (провадження № 61-4703св24) зазначено, що: «суд першої інстанції у резолютивній частині рішення не визначив, що середній заробіток та відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів». Оскільки звільнення позивачки з займаної посади є незаконним, то вона має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з\~01.05.2025 по день прийняття судового рішення 25.09.2025 виходячи із розміру середньоденного заробітку позивача 2723,27 грн, яку суд вирахував відповідно до пунктів 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 288\~666,62 грн, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Інші наведені представником відповідача доводи не спростовують ключових висновків суду. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, серед іншого, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на приписи законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок, що випливає зі статті 6 Конвенції, з мотивування може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). Щодо стягнення судового збору. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, на виконання вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 5309,06 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивачки надала: -копію договору №34/ЦС від 01.05.2025 про надання правової допомоги, укладеного між позивачкою [PERSON] та Адвокатське об`єднання «Компаньйон та партнери». Відповідно до п. 8 вартість послуг за надання правничої допомоги за даним договором встановлюється у фіксованому розмірі, і не змінюється в залежності від обсягу послуг, витраченого адвокатом та кількість судових засідань та складає 20\~000грн; розрахунок-фактура №34/ЦС-1 від 01.05.2025 на сплату 20000грн [PERSON] ; квитанцію від 01.05.2025 номер операції 512183847542, про сплату [PERSON] АО «Компаньйони та партнери» за надання правничої допомоги за договором 34/цс від 01.05.2025 гонорару в сумі 20\~000грн. Надані представником позивача документи відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~є належними доказами понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу в цій справі. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу та часу, витраченого представником позивача, а отже, є визначеним. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару іншими письмовими доказами, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вартість правничої допомоги в розмірі 20\~000грн.

Outcome: approved