Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить змінити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня винесення рішення і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 жовтня 2019 року між нею та [PERSON] розірвано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16.10.2019 вирішено стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1000 грн, щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, недостатньо для матеріального утримання сина, що ставить її в скрутне матеріальне становище. На даний час, син навчається в ліцеї №25 м. Житомира, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, на розвиток дитини. Також, син має захворювання, які постійно потребують лікування та занять з профільними спеціалістами. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2025 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записані сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина [PERSON] зареєстрований з матір`ю [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , - з 22.10.2019, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 19.06.2025 № 2025/008168254 та № 2025/008168189. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2019 року у цивільній справі №296/5506/19, яке набрало законної сили 18.11.2019, ухвалено: - розірвати шлюб між громадянами України, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 18.09.2013р. відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1765; - стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 (тисяча) гривень щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 05.06.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду від 16 жовтня 2019 року, видано виконавчий лист та 13.02.2025 відкрито виконавче провадження ВП №7706844. 24.04.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та позивач змінила прізвище на " [PERSON] ". Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2025 року у цивільній справі №295/9989/24, яке набрало законної сили 18.03.2025, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , згідно консультаційного висновку дитячого невролога від 20.01.2025, має діагноз "Церебрастенічний синдром на резидуальному фоні", звертався за консультацією з приводу сколіозу 1 ст. до ДУ "Інститут травматології та ортопедії" згідно консультативної довідки від 23.10.2024 № 333496. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч.1 цієї ж статті, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень ч.1 та ч.2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 грн. При вирішенні даної справи суд бере до уваги наступні обставини: 50% від розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є більшим, ніж сума аліментів, які стягуються наразі з відповідача за рішенням суду; відсутність відомостей про погіршення стану здоров`я та матеріального становища відповідача; відсутність відомостей щодо наявності на утриманні відповідача інших осіб. Наведені обставини в сукупності дають підстави для висновку про можливість [PERSON] сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що на думку суду є достатнім для належного утримання дитини з урахуванням досліджених доказів, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Матеріали справи не містять доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини його доходу. Суд окремо зауважує, що за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Отже, у разі необхідності понесення додаткових витрат на дитину, зокрема, у зв`язку із особливими потребами на лікування тощо, позивачка не позбавлена права на звернення до суду із позовом в порядку ст.185 СК України. Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial