Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в позовній заяві вказавши, що [INFO] помер батько [PERSON] . Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,2429га яка розташована на території Княжівської сільської ради із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач в судове засідання не прибув, однак суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, не повідомив сул про причини неяви, заяв чи заперечень щодо справи суду не надано. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України , громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Із оглянутих в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та довідки №9 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2429га яка розташована на території Княжівської сільської ради із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області №454/1491/20 визнано право власності за [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 0,9706га що розташована на території Княжівської сільської ради. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, у постанові від 15.10.2019 року №908/1090/18 Верховний Суд зазначив про те, що згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дійсно, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України , спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України ). Відповідно до ст.1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, виходячи з вищезазначеного і у зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку та з метою захисту законних прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved