Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитними договорами №С- 508-005606-18-980 від 07.12.2018 року і № С-508-005608-18-980 від 07.12.2018 року у сумарному розмірі 24 970,02 грн. (Двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень 02 копійки). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.12.2018\~року між\~Акціонерним Товариством\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] ,\~укладено Угоду\~про відкриття\~Кредитної лінії\~та обслуговування\~Кредитної картки\~№С-508-005606-18-980\~Відповідно до\~підпунктів 3.1,\~3.2,\~3.3\~і пункту\~3\~Кредитного договору,\~Банк надає\~клієнту кредит\~шляхом встановлення\~відновлюваної Кредитної\~лінії по\~рахунку.\~Максимальний ліміт\~кредитної лінії\~встановлюється у\~розмірі 200\~000\~грн.\~Ліміт Кредитної\~лінії,\~доступний клієнту\~на момент\~укладання угоди,\~становить 5\~000,00\~грн.\~Відсоткова ставка\~за користування\~коштами кредитної\~лінії становить\~24,00%\~річних.\~Всупереч умов\~Кредитного договору\~Відповідач не\~здійснив своєчасних\~платежів у\~повному обсязі\~для погашення\~суми заборгованості\~по кредиту\~та процентам\~у строк,\~вказаний у\~договорі,\~чим суттєво\~порушив взяті\~на себе\~договірні зобов`язання.\~07.12.2018\~року між\~Акціонерним Товариством\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] ,\~укладено Угоду\~про відкриття\~Кредитної лінії\~та обслуговування\~Кредитної картки\~№С-508-005608-18-980\~Відповідно до\~підпунктів 3.1,\~3.2,\~3.3\~і пункту\~3\~Кредитного договору,\~Банк надає\~клієнту кредит\~шляхом встановлення\~відновлюваної Кредитної\~лінії по\~рахунку.\~Максимальний ліміт\~кредитної лінії\~встановлюється у\~розмірі 200\~000\~грн.Ліміт Кредитної\~лінії,\~доступний клієнту\~на момент\~укладання угоди,\~становить 5\~000,00\~грн.\~Визначення суми\~Кредитної лінії,\~що може\~бути доступна\~Клієнту,\~протягом строку\~дії відновлювальної\~Кредитної лінії,\~здійснює Банком\~в межах\~встановленого Угодою\~максимального ліміту\~Кредитної лінії\~без будь\~-яких\~обмежень.\~Відсоткова ставка\~за користування\~коштами кредитної\~лінії становить\~48,00%\~річних.\~25.07.2023\~року між\~Акціонерним Товариством\~«Ідея Банк»\~і Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «СВЕА\~ФІНАНС» було\~укладено Договір\~Факторингу №01.02-\~31/23.\~Відповідно до\~розділу 2\~згаданого Договору\~Факторингу АТ\~«Ідея Банк»\~відступило свої\~Права Вимоги,\~а ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~набуло Право\~Вимоги за\~Первинними Договорами,\~в розмірі\~Заборгованостей Боржників\~перед АТ\~«Ідея Банк»,\~визначеними в\~Реєстрі Боржників.\~В тому\~числі за\~даним Договором\~Факторину ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~було відступлено\~права вимоги\~за заборгованостями\~ [PERSON] перед\~АТ «Ідея\~Банк» за\~договорами №С-508-005606-18-980\~від 07.12.2018\~р.\~і №С-508-005608-18-980\~від 07.12.2018\~р.\~До договору\~факторингу №01.02-31/23\~було складено\~3\~(три)\~Реєстри боржників:\~Реєстр Боржників\~№1,\~Реєстр Боржників\~№2\~і Реєстр\~Боржників №3,\~які є\~дуже об`ємними\~документами загальним\~об`ємом 502\~(п`ятсот\~дві)\~сторінки або\~251\~(двісті\~п`ятдесят\~однин )\~аркуш і\~стосуються прав\~вимог за\~11\~794\~(одинадцятьма\~тисячами сімсот\~дев`яносто\~чотирма)\~кредитними договорами.\~Таким чином\~на підтвердження\~вищенаведеної інформації\~додаємо до\~заяви копії\~першої і\~останньої сторінки\~відповідних Реєстрів\~Боржників і\~сформовані Витяги\~з реєстрів\~боржників,\~які стосуються\~саме заборгованостей\~ [PERSON] за\~договорами №С-508-005606-18-980\~від 07.12.2018\~і №С-508-005608-18-980\~від 07.12.2018.\~Згідно з\~розрахунком заборгованості\~по Кредитному\~договору №С-508-005606-18-980\~від 07.12.2018\~року,\~заборгованість [PERSON] \~перед ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~станом на\~дату подачі\~позову,\~складає:Заборгованість за\~основним боргом,\~грн -\~4\~323,42\~грн.Заборгованість за\~відсотками,\~грн -\~9\~395,55\~грн.Заборгованість за\~іншими процентними\~платежами,\~грн -\~00,00\~грн.ВСЬОГО заборгованість\~-\~13\~718,97\~грн.Згідно з\~розрахунком заборгованості\~по Кредитному\~договору №С-508-005608-18-980\~від 07.12.2018\~року,\~заборгованість [PERSON] \~перед ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~станом на\~дату подачі\~позову,\~складає:Заборгованість за\~основним боргом,\~грн -\~4\~408,80грн.Заборгованість за\~відсотками,\~грн -\~6\~842,25\~грн.Заборгованість за\~іншими процентними\~платежами,\~грн -\~00,00\~грн.ВСЬОГО заборгованість - 11 251,05 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві висловив клопотання, у якому просив проводити розгляд без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);\~\~характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. \~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У ході судового розгляду встановлено, що 07.12.2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-508-005606-18-980 Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5 000,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 07.12.2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-508-005608-18-980. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5 000,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь -яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №448991177471 від 26.03.2024 суд встановив, що ТОВ «Свеа Фінанс» присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, що є ідентичним кодом юридичної особи, який був присвоєний ТОВ «Росвен Інвест Україна». 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23 Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено права вимоги за заборгованостями [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договорами №С-508-005606-18-980 від 07.12.2018 р. і №С-508-005608-18-980 від 07.12.2018 р. До договору факторингу №01.02-31/23 було складено 3 (три) Реєстри боржників: Реєстр Боржників №1, Реєстр Боржників №2 і Реєстр Боржників №3, які є дуже об`ємними документами загальним об`ємом 502 (п`ятсот дві) сторінки або 251 (двісті п`ятдесят однин) аркуш і стосуються прав вимог за 11 794 (одинадцятьма тисячами сімсот дев`яносто чотирма) кредитними договорами. Таким чином на підтвердження вищенаведеної інформації додаємо до заяви копії першої і останньої сторінки відповідних Реєстрів Боржників і сформовані Витяги з реєстрів боржників, які стосуються саме заборгованостей [PERSON] за договорами №С-508-005606-18-980 від 07.12.2018 і №С-508-005608-18-980 від 07.12.2018. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, складає: Заборгованість за основним боргом, грн - 4 323,42 грн. Заборгованість за відсотками, грн - 9 395,55 грн. Заборгованість за іншими процентними платежами, грн - 00,00 грн. ВСЬОГО заборгованість - 13 718,97 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №С-508-005608-18-980 від 07.12.2018 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, складає: Заборгованість за основним боргом, грн - 4 408,80грн. Заборгованість за відсотками, грн - 6 842,25 грн. Заборгованість за іншими процентними платежами, грн - 00,00 грн. ВСЬОГО заборгованість - 11 251,05 грн. Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно дост. 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. ст.525,526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першоїстатті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно достатті 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК Україниістотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина першастатті 1055 ЦК України). Частиною 2ст. 1050 ЦК Українивстановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Ч.1ст.1048 ЦК Українипередбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1ст.1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1ст.1047 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідност. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно дост. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Факт сингулярного правонаступництва, тобто за яким до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право кредитора за кредитними договорами № В03.13075.004998189 від 06.03.2019 року ,№ С-506-007370-19-980 від 12.04.2019 року Тлумачення статті516, частини 2 статті517 ЦКсвідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17. Судом встановлено, оскільки не спростовано сторонами, відповідач, після заміни кредитора, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Згідно платіжної інструкції при пред`явленні позову до суду через систему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved