Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

29 липня 2025 року до Глухівського міськрайонного суду Сумської області звернувся виконавчий комітет Глухівської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити останню батьківських прав відносно відносно двох малолітніх дітей. Позов мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] , [INFO] , солдат ЗСУ, [INFO] помер у госпіталі від отриманих поранень. У 2015 році заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2012 року народження. Сім' Усових потрапила у поле зору Служби у справах дітей Глухівської міської ради у 2023 році під час проведення евакуаційних заходів. Батьки зловживали алкогольними напоями, належної уваги дітям не приділяли. 07.11.2023 малолітні діти були вилучені з родини та влаштовані до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Шостка. 23.11.2023 [PERSON] постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. З відповідачкою проводилась системна робота щодо належного виконання нею батьківських обов`язків, недопущення зловживання спиртними напоями, працевлаштування, неодноразово попереджалась про можливість позбавлення батьківських прав, однак остання жодних висновків не зробила, продовжує вести антисоціальний спосіб життя. Діти на даний час відібрані у матері, влаштовані до сім`ї патронатного вихователя. [PERSON] життям та здоров`ям дітей не цікавиться, міняти свій спосіб життя не бажає, тому повернення дітей матері є небезпечним для їх життя та здоров`я. Ухвалою судді від 06.08.2025 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнала. На розгляд справи не з`явилась, про час та місце розгляду справи обізнана - отримала судову повістку особисто в суді. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. [PERSON] є матір`ю малолітніх[PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5,7). Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За положенням пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Із наведеного слідує, що суд може позбавити одного із батьків батьківських прав відносно дитини в разі, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та це не суперечить інтересам дитини. Згідно Рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області № 220 від 05.09.2024 малолітні, які опинились у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовані з 09 вересня 2024 року в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 8). Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.11.2023 року, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. на користь держави за ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Крім того, як вбачається із довідки т.в.о. заступника начальника відділу поліції № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області від 28.07.2025 року № 12309/58/03-2025, [PERSON] 18 разів притягувалась до адміністративної відповідальності за різними статтями КУпАП (а.с.14). Згідно довідки Філіалу медико-інженерного центру м. Суми від 05.06.2023 року, [PERSON] пройшла лікування алкогольної залежності методом кодування (а.с. 13). Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2015 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11). Згідно висновку виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області № 02-41/330 від 29.07.2025 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] зареєстрована та проживає у с. Заруцьке Шосткинського району Сумської області. Батько малолітніх дітей [PERSON] [INFO] помер у госпіталі від отриманих поранень. Діти перебувають на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах Служби у справах дітей Глухівської міської ради. У зв`язку із тим, що діти проживали в сім`ї, де мати зловживає алкогольними напоями, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, 07.11.2023 року малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Шостка, а 05.09.2024 № 220 влаштовані до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , оскільки [PERSON] не змінила своєї винної поведінки, а [PERSON] був призваний до лав ЗСУ.Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2015 року, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у дітей були записані за вказівкою матері. Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.11.2023 року, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно інформації патронатного вихователя [PERSON] , [PERSON] жодного разу з моменту влаштування не відвідувала дітей, не цікавилася їх станом здоров`я, розвитком. [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, систематично порушує право дітей на забезпечення батьками піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому є всі законні підстави для позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 15-16). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх доньок, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми, та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи те, що [PERSON] тривалий час не займається вихованням та розвитком дітей, не піклується про їх здоров`я, духовний та моральний розвиток, не має виховного впливу на доньок, не сприяє у здобутті освіти та підготовці їх для самостійного життя, нехтуючи при цьому та ухиляючись від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав щодо малолітніхдоньок [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved