Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

27 вересня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 22 липня 2008 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 18. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року у справі № 183/6702/14 шлюб між ними було розірвано. Згодом позивачу стало відомо, що дитина часто залишалася вдома одна, навіть на цілу ніч, а відповідач [PERSON] в цей час розважалась у нічних клубах, ув`язку з чим, починаючи з середини 2015 року за взаємною згодою батьків дитина почала проживати разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2016 року у справі № 183/2095/16 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не меншу 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 квітня 2016 року. Позивач вказує, що з середини 2015 року відповідач [PERSON] повністю самоусунулася від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина, не цікавиться його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з ним та не відвідує його, крім того остання до початку повномасштабного вторгнення росії на територію України виїхала за кордон до республіки Чехія, де проживає до теперішнього часу. У зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просить суд: позбавити [PERSON] ,\~ [INFO] \~батьківських прав\~відносно неповнолітньої\~дитини \~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, кожен окремо, вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представники третьої особи Піщанська сільська рада Самарівського району Дніпропетровської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те,\~що відповідачбув належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши сторін, а також думку неповнолітнього, 2009р.н., дослідивши надані учасниками справи докази, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 22 липня 2008 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 18. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 29, складений 03 червня 2009 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2014 року. Встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року у справі № 183/6702/14 шлюб між сторонами було розірвано. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його повному утриманні. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2016 року у справі № 183/2095/16 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не меншу 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 квітня 2016 року. Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак О.О. від 08 жовтня 2024 року відкрито виконавче провадження № 76229879 з примусового виконання виконавчого листа № 183/2095/16, виданого 01 жовтня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньо їдитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 квітня 2016 року. Так, згідно розрахунку заборгованості, проведеного старшим державним виконавцем Рибак О.О. станом на 21 листопада 2024 року заборгованість зі сплати аліментів за період з 12 квітня 2016 року по 21 листопада 2024 року складає 236 664,00 грн. За вказаний період відповідач [PERSON] жодного разу не здійснила сплати аліментів на дитину. Зазначене свідчить про те, що мати дитини тривали час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] з середини 2015 року самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні було заслухано думку неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який вважає за доцільне позбавити батьківських прав його матір [PERSON] . Зокрема зазначив, що він проживає разом з батьком [PERSON] . Матір в останнє він бачив, коли йому було 4-6 років. З дитинства пам`ятає, що весь час проживає з батьком, матір зовсім не пам`ятає, але знає, що остання постійно уходила з дому та приходила вночі, бувало навіть таке, що він вночі зовсім залишався один, у зв`язку з чим його батько і забрав до себе. За весь час, мати жодного разу його не привітала зі святами, не дарувала подарунки, зокрема не телефонувала. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач [PERSON] , починаючи з середини 2015 року самоусунулася від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина, не цікавиться його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з ним та не відвідує його. Згідно зі ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки дитина проживає разом з батьком, тобто позивачем [PERSON] , він має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківства відносно матері неповнолітнього сина. Відповідно до\~ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.\~15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК України. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК України. У висновку Піщанської сільської ради № 267 від 27 листопада 2024року органом опіки та піклування встановлено, що відповідач [PERSON] і позивач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] відповідно до Акту фактичного проживання від 04 вересня 2024 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] із дня народження та по теперішній час проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини, [PERSON] , з родиною, чоловіком та сином не проживає з 2011 року та у вихованні сина участі не приймає. Батько піклується про здоров`я сина, про що свідчить укладена декларація № 0001-Т1ТН-1010 від 12 вересня 2024 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, піклується про дитину та виховує її. Відповідно до характеристики учня Орлівщинської гімназії Піщанської сільської ради [PERSON] навчається у гімназії з першого класу. За час навчання виявив достатній рівень навчальних досягнень. На уроках працює добре, уроки відвідує систематично, домашні завдання виконує вчасно, відвідує спортивні секції. Батько, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина, проте мати дитини, [PERSON] , продовж навчання сина до гімназії не зверталася, його освітньою діяльністю не цікавилась. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, не конфліктний, алкогольні напої не вживає, ввічливий у спілкуванні, чемний, добропорядний сусід, який при необхідності може допомогти.03 жовтня 2024 року Службою у справах дітей Пізанської сільської ради був складений Акт обстеження умов проживання родини неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні вимоги відповідають нормам та матеріально-побутовим вимогам. У дитини окрема кімната та ліжко для відпочинку, письмовий стіл, комп`ютер, гаджет для навчання, сезонний одяг та взуття в наявності, шафа для речей. Між батьком та дитиною існує тепла родинна атмосфера. Відповідно до результату роботи психолога КЗ «ЦНСП» Піщанської сільської ради від 11 жовтня 2024 року щодо визначення психоемоційного стану дитини: «…на момент проведення бесіди, [PERSON] спокійний, врівноважений, доброзичливий, розповідає про себе, цікавиться програмуванням, комп`ютерною технікою, самостійно розробляє комп`ютерні програми, заробляє перші гроші. Зі слів [PERSON] , він з малечку проживає з батьком, мати взагалі не пам`ятає та не спілкується нею, бажає проживати з батьком…». Мати дитини, [PERSON] , до початку повномасштабного вторгнення росії на територію України виїхала за кордон до республіки Чехія, де проживає до теперішнього часу. За отриманим через застосунок VIBER ССД Піщанської сільської ради письмовим поясненням від 04 жовтня 2024 року [PERSON] , не має заперечень за позовом [PERSON] щодо позбавлення її батьківських прав щодо дитини. Місцем реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] . А тому, за вищезазначених обстави акт обстеження умов проживання [PERSON] не складався. Зазначені факти можна розцінювати як добросовісне та відповідальне ставлення ба тька дитини [PERSON] до виконання своїх батьківських обов`язків, який забезпечує дитину всім необхідним для навчання та проживання, піклується про здоров`я та розвиток дитини, готує до самостійного життя, в той час як мати дитини вихованням сина тривалий час не займається та немає заперечень щодо позовних вимог батька дитини про позбавлення її батьківських прав щодо дитини. В своєму висновку орган опіки та піклування Піщанської сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків протягом тривалого часу, не цікавився долею сина, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та здоров`ям, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина, повністю обірвала з ним зв`язок, відмовилася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved