Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позиції сторін. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Степанківської сільської ради в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Степанківської сільської ради в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Проте батьки покладені на них обов`язки щодо виховання та утримання дитини не виконували через зловживання алкогольними напоями. 17.07.2025 до сільської ради надійшло повідомлення про неадекватну поведінку [PERSON] , [PERSON] . Дитину було відібрано у батьків та влаштовано в патронатну родину. Враховуючи інтереси дитини та те що, батьки дитини неспроможні належно виконувати свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини [PERSON] , позивач звернувся з цим позовом до суду та просить: відібрати у [PERSON] , [PERSON] їх малолітню доньку, без позбавлення батьківських прав. Відповідачі, діючи через свого представника адвоката Нікітюка А.М. надали до суду письмовий відзив, в якому просили повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог та повернути дитину додому. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог у відзиві зазначено, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Вважають, що твердження позивача про те, що 17.07.2025 року під час вилучення у відповідачів малолітньої [PERSON] , [INFO] , її життю та здоров`ю безпосередньо загрожувала небезпека викликана неадекватною поведінкою її матері та батька, є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-К» від 06.08.2025 року за вих. № 28 [PERSON] працює зварником арматурних сіток та каркасів арматурної дільниці на даному підприємстві з 04.08.2025 року по теперішній час. Згідно характеристики директора ТОВ «Будкомплект-К» [PERSON] за час роботи на підприємстві зарекомендувала себе як добросовісна, дисциплінована, активна, відповідально ставиться до своїх обов`язків, систематично контролює виконання поставлених задач в будь-яких умовах. В роботі проявила себе як кваліфікований, відповідальний і вимогливий працівник. У колективі користується повагою, вміє будувати взаємвовідносини з колегами, пунктуальна та неконфліктна. У порушеннях трудової дисципліни помічена не була. З ТОВ «Будкомплект-К» [PERSON] знаходиться в трудових відносинах з 11.10.2021 року, проте через виявлене у неї доброякісне новоутворення (діагноз: МКХ -10 D39.1), вимушена була пройти стаціонарне лікування в КНП «Клінічний центр онкології, гематології, трансплантології та паліативної допомоги Черкаської обласної ради» в період часу з 25.03.2025 року по 12.03.2025 року, що підтвержується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3461 від 12.2025 року, і тільки після виходу з лікарняного продовжити роботу в ТОВ «Будкомплект-К» на займаній нею посаді зварника арматурних сіток та каркасів арматурної дільниці. Станом на сьогоднішній день згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого від 21.08.2025 року КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» та довідок КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 21.08.2025 [PERSON] на психіатричному та наркологічному обліку не знаходиться, [PERSON] на наркологічному обліку також не знаходиться. В той же час згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 21.08.2025 року [PERSON] хоч і страждає на епілепсію обумовлену пошкодженням головного мозку або соматичною хворобою, проте прояви розладу особистості не виявляє, як власне і ознаки агресії до оточуючих. Згідно свідоцтва про право на житло від 22.06.1993 року виданого на підставі розпорядження від 22.06.1993 року № 21 органу приватизації Білозірської сільської ради та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2020 року, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-552, [PERSON] належить 1/2 частини квартири [ADDRESS] . З акту обстеження житлово-побутових умов проживання учениці 3-А класу [PERSON] складеного директором Черкаської ЗОШ № 8 та фотозображень кімнат належної відповідачці на праві спільної часткової власності квартири за вказаною вище адресою вбачається, що умови проживання відповідачів задовільні: помешкання мебльоване, в наявності необхідна побутова техніка, предмети домашнього вжитку. Для виховання та розвитку дитини відведена окрема кімната, де є ліжко, письмовий стіл, шафи, є місце для ігор та відпочинку. Відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] виявляють особливу прихильність та любов до своєї рідної доньки [PERSON] , [INFO] , та належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, постійно беруть особисту участь у її (доньки) особистому, шкільному та позашкільному житті, забезпечують її нормальним домашнім побутом, харчуванням та медичним доглядом. Про це також свідчать здобуті малолітньою [PERSON] нагороди в позашкільних закладах, свідоцтва досягнень [PERSON] за період її навчання в Черкаській загальноосвітній школі № 8 та дані історії розвитку дитини відображені в медичній карті [PERSON] за № 111702 (форма № 112/о). Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 31.07.2025 було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цій справі. Ухвалою суду від 12.09.2025, яка відображена у протоколі судового засідання, було закрито підготовче засідання по справі та призначено її до розгляду по суті. Пояснення сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, які викладені у позові та у відповіді на відзив. На запитання суду пояснила, що повернення дитини відповідачці можливо тоді, коли відповідачі змінять спосіб свого життя. Дитину було вилучено, оскільки відповідачі вели себе неадекватно, в будинку була антисанітарія, у [PERSON] був агресивний стан. Відповідачка [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнала. Вказала, що домашнє насильство до неї або до її дитини [PERSON] не застосовує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] присутній не був, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. Підчас з`ясування думки дитини в судовому засіданні\~ [PERSON] , пояснила, що 8 років, вона навчалася у школі в м.Черкаси. Жила з мамою та татом. Їй було добре з ними. Зараз вона живе у дяді [PERSON] та тьоті Свєти, у них їй живеться нормально, але вона хоче повернутися додому, в свою школу. В с.Шевченково, де вона зараз живе, вона ходить до школи, але друзів там у неї немає. В родині де вони живе ще троє дітей, одних хлопчик ображає її. Вона хоче додому. Під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству з відповідачами. Родина проблемна. Едуард зловживає алкоголем та б`є свою дружину. В квартирі антисанітарія. Дитина дуже гарна, контактна, але буває не доглянута. Про факти побиття дитини батьками повідомити нічого не може. Ліана любить своїх батьків, але основна проблема родини, на думку свідка, це поведінка [PERSON] . На даний час, як зазначає свідок, умови проживання в квартирі відповідачів покращилися, вони навели порядок. Під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона працює в Черкаській школі №8. Класний керівник Мисан Ліани, яка навчалася в її класі два роки. В третій клас вже не перейшла, так як була вилучена з родини . Ліана школу відвідувала регулярно, батьки приводили до школи вчасно. Дівчинка завжди була охайна і доглянута. Батьки спілкувалися з вчителями, батьківські збори відвідували. В школу батьки в стані алкогольного сп`яніння ніколи не приходили. Дівчинка комунікабельна, жодних скарг від неї не було. Під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона працює лікарем сімейної медицини в с.Хацьки. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] її декларанти. [PERSON] воно неодноразово бачила, коли батьки приводили її на огляд, жодних ушкоджень на дитині не було. Так бувало, що дитина булане дуже охайна, але . Були випадки, що [PERSON] приходила до лікаря не дуже охайна, але це не було критично. В Ліанибували простуди, але батьки реагували, дитину на огляд приводили, випадків ускладень в зв`язку з відсутністю лікування не було. Свідок, додатково повідомила, що вона направляла [PERSON] на огляд до лікаря-окуліста, батьки не проігнорували направлення. Дитину до лікаря на огляд звозили. На думку свідка, це є показовим фактом, відношення батьків до здоров`я дитини. Під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є далекою родичкою відповідачів. Досить часто їх відвідувала, нічого поганого про родину сказати не може. До [PERSON] вони відносилися зажди гарно. Коли дитину забирали від батьків то вона дуже кричала, так як не хотіла їх полишати. Обставини справи, зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , віл 23.07.2025, [PERSON] , народилася [INFO] , про що 04.04.2017 складено відповідний актовий запис № 07. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю\~ [PERSON] . З копії актів обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] , від 21.07.2025 року та 24.07.2025 року комісія не мали змоги зробити оцінку потреб сім`ї, так як вхідні двері ніхто не відчинив. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , комісією 17.07.2025 року, дитина залишена під наглядом осіб з наявними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Рівень безпеки дитини оцінено як дуже небезпечний. Інформація про роботу, яку необхідно провести для забезпечення соціального захисту дитини: забезпечити дитині психологічну допомогу та вилучення з родини. Відповідно до актів про факт передачі дитини [PERSON] 17.07.2025 року була передана патронатному вихователю [PERSON] , а 21.07.2025 року передана патронатному вихователю [PERSON] . Відповідно до довідок-характеристик Степанківської сільської ради [PERSON] та [PERSON] характеризується негативно. 17.07.2025 року Степанківському сільському голові надійшло колективне звернення жителів будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] , щодо вжиття заходів, щодо родини [PERSON] та [PERSON] в зв`язку з їхньою неадекватною поведінкою. Судом був досліджений відеозапис наданий позивачем, як зазначив представник позивача, дане відео зроблене сусідом відповідачів. На вказаному відеозаписі зафіксована дивна поведінка [PERSON] . Остання суду пояснила, що то вона шуткувала над сусідом. Відповідно до акту обстеження умов проживання учениці 3/А класу [PERSON] , проведеної комісією Черкаської ЗОШ І-ІІІ ступенів №8 родина проживає у незадовільних умовах. В квартирі відключене світло. Згідно виписки із медичної карти [PERSON] 25.02.2025 року була госпіталізована до КПП «Клінічний центр онкології, гематології, трансплантології та паліативної допомоги Черкаської обласної ради». [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS] . Як вбачається з медичної картки [PERSON] , дитина проходит необхідні профілактичні огляди лікарів. Характеристика навчальних результатів [PERSON] за 2023/2024 навчальний рік свідчить про її достатній розвиток та успіхи у навчанні. Відповідно до довідки та характеристики наданих ТОВ «Будкомплект-К» від 06.08.2025 року [PERSON] працює в даному товаристві на посаді зварника арматурних сіток та позитивно характеризується , зарекомендувала себе як добросовісний, дисциплінований працівник. Релевантні джерела права. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно доч. 2ст.8Закону України«Про охоронудитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогамист. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`яє природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч. ч.1, 6ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 150 СК Українибатьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1ст. 152 СК Українипередбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. За приписами ч.ч. 1, 4ст. 155 СК Україниздійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ч. 1-4ст. 170 СК Українисуд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5частини першоїстатті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В пункті50\~рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» вказано, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Оцінка доказів та аргументів сторін. Суд зазначає, що відібрання дитини за рішенням суду від батьків або одного з них є винятковим заходом, який має застосовуватися лише тоді, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для життя, здоров`я, морального виховання дитини. Більш того, негайне відібрання дитини органом опіки та піклування або прокурором без рішення суду допускається виключно при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини. В даному випадку до суду були надані достатні докази того, що 17.07.2025 життю або здоров`ю малолітньої [PERSON] безпосередньо загрожувала неадекватна поведінка її матері. З досліджених судом письмових доказів, а також з показань свідків видно, що умови проживання [PERSON] дійсно потребували суттєвого поліпшення, а її мати [PERSON] 17.07.2025 року демонструвала неадекватну поведінку, здійснюючі пошук «гномів» в підвалі будинку. Вищевказані обставини давали достатні підстави для висновку про наявність загрози життю або здоров`ю малолітньої [PERSON] . Разом з тим, станом на час розгляду цієї справи з часу вилучення дитини минуло майже п`ять місяців. За таких обставин суд має оцінити, чи відповідає станом на теперішній час вилучення дитини інтересам самої дитини, а також праву матері та батька дитини на виховання дитини та проживання з дитиною. Вирішуючи питання про те, чи існують станом на час розгляду цієї справи підстави для відібрання дитини за рішенням суду, суд враховує, що з показань свідків та пояснень дитини вбачається відсутність випадків застосування психологічного та фізичного домашнього насильства з боку батьків до дитини, але покази свідка [PERSON] вказують на застосування психологічного та фізичного домашнього насильства з боку [PERSON] до [PERSON] . Разом з тим, з пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що вона усвідомлює наявність проблем, вважає за необхідне їх вирішувати, відвідує консультації психолога, зарекомендувала себе як мати, яка щиро хвилюється за дитину та робить все можливе для її повернення в родину, покращила житлово-побутові умови. Також, [PERSON] в судовому засіданні підтвердила своє бажання повернутися до матері та батька, а свідок [PERSON] (шкільний вчитель дитини) пояснила, що [PERSON] завжди приходила до школи, робила домашні завдання, батьки турбувалися про дитину. Пояснення сімейного лікаря [PERSON] також свідчать про турботу батьків про здоров`я [PERSON] . З урахуванням вищенаведених обставин, інформації щодо соціального супроводу сім`ї, думки малолітньої [PERSON] , відсутності достатніх доказів небезпеки для життя, здоров`я чи морального виховання дитини станом на час розгляду справи, суд вважає, що відсутні підстави для ухвалення рішення про відібрання дитини від матері. Ненадійність ситуації, яка склалася у сім`ї [PERSON] , на думку суду, можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням соціального консультування та супроводження. Стосовно поведінки [PERSON] суд зазначає, що у разі застосування ним домашнього насильства, [PERSON] або інші особи мають право звернутися до органів поліції чи до суду для вжиття відповідних заходів реагування (статті\~350-1\~350-8 ЦПК України,\~стаття 126-1 КК України,\~стаття 173-2 КУпАП). У зв`язку із вищенаведеними обставинами, у задоволенні позовних вимог щодо відібрання дитини належить відмовити. Розподіл судових витрат та вирішення інших процесуальних питань. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачка не вказала про наявність у неї будь-яких судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed