Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

25 червня 2025 року [PERSON] через свого представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому послалася на таке. 28 січня 2020 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час через різність характерів припинили ведення спільного господарства та сімейного життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення неможливе, позивачка має намір створити нову сім`ю. Враховуючи викладене, просить суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивачки надійшла заява про слухання справи у її та позивачки відсутність, заявлені позовні вимоги підтримали повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують (вх. № 4934/25-Вх 22.09.2025). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 28 січня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 38); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.6). Від даного шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2020 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 176 (а.с. 7). Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого нею надано копію довідки про реєстрацію місця проживання, видану Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 12 травня 2020 року вих. № 47 (а.с. 5). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Відповідь № 1524371 від 27 червня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 12). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач у судове засідання не з`явився та відзиву на позовну заяву не подав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ст. 113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved