Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, який мотивовано таким. 20.08.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області між та [PERSON] зареєстровано шлюб. У період шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.08.2020 у справі №367/6725/19 шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітньої дочки з позивачкою. Відповідач фактично не брав ніякої участі у вихованні та утриманні спільної доньки, добровільно фінансово не підтримував у необхідних витратах, зокрема харчування, одяг, взуття, лікування, обстеження, здобуття освіти, оздоровлення, розвиток. 18.12.2019 Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ про стягнення [PERSON] аліментів на малолітню дочку у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дочки. 16.02.2021 Виконавчим комітетом Бучанської міської ради затверджено Рішення №120 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». 01.11.2024 Виконавчим комітетом Бучанської міської ради затверджено Рішення №5692 «Про надання статусу дитини ,яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, неповнолітній [PERSON] ». [INFO] дочці [PERSON] виповнилося 18 років. Позивачка змушена працювати на декількох роботах, для того аби забезпечити право дитини на достатній життєвий рівень, право на освіту, лікування, оздоровлення, медичне обстеження, харчування, навчання, розвиток. Вона піклується про свою дочку та хоче їй надати якнайкращу освіту. Дочка позивачки з 6 років займається вивченням англійської мови, має Похвальну грамоту за досконале вивчення англійської мови, у квітні 2025 року склала іспит з німецької мови (рівень А2). У зв`язку зі здібностями до вивчення іноземних мов [PERSON] зараховано наказом № 1582 від 06.08.2024 на 1 курс Фахового коледжу Міжнародного гуманітарного університету (спеціальність 035: Філологія, Спеціалізація 035.041 Германські мови та літератури, у т.ч. переклад) денної форми навчання. Із закладом вищої освіти укладено Договір №035-0851к від 06.08.2024 про надання освітніх послуг, період отримання освітніх послуг з 01.09.2024 до 30.06.2027. Відповідно до підпункту 3.3. пункту 3 Договору вартість надання послуг становить за один рік 30\~900,00 грн. Станом на дату складання позовної заяви Позивачем сплачено за навчання дочки 30\~900,00 грн (квитанція №0.0.3918816112.1 від 13.08.2024); 30\~900,00 грн (квитанція №0.0.3918829117.1 від 13.08.2024); 28\~900,00 грн (квитанція №0.0.3791880246.1 від 13.08.2024); 2\~000,00 грн (квитанція №0.0.3818832114.1 від 13.08.2024). Загальна сума коштів, які були оплачені Позивачем за навчання дочки у закладі вищої освіти становить 92\~700,00 грн. Відповідач порушував вимогу державного виконавця у виконавчих провадженнях №60930589 та №72566675 щодо подання декларації про фінансово-майновий стан, приховує свій реальний фінансово-майновий стан, займається підприємницькою діяльністю без реєстрації, отримує готівкові надходження, є співзасновником підприємства, володіє двома транспортними засобами та рядом нерухомого майна, оплачує комунальні послуги. Під час розгляду судових проваджень у справах №367/1413/21, №367/6725/19, №367/4563/20, №367/4673/20, №367/9347/19, №367/86/20, №367/2370/21, №367/3232/21, №367/5206/24, №367/3859/20 представники відповідача під аудіозапис підтверджували, що [PERSON] оплачує їх послуги готівкою, розміри таких гонорарів є значними. Такі обставини свідчать про те, що [PERSON] спроможний утримувати двох адвокатів та оплачувати їх послуги у декількох справа, розгляд яких триває довго. Також [PERSON] оплачує електроенергію на рахунки кооперативу «Ювілейний». Указане також свідчить, що [PERSON] приховує дохід, оскільки є платником аліментів згідно судового наказу у справі № 367/9347/19, тобто у такий спосіб має бажання позбавити свою дочку [PERSON] права на повноцінне життя, навчання, харчування, оздоровлення. Згідно з реєстрами про об`єкти речового права [PERSON] володіє, розпоряджається нерухомим майном. Він протягом декількох років отримує дохід у формі готівкових винагород та займається підприємницькою діяльністю без реєстрації, тим самим ухиляючись умисно від сплати податків та аліментів, позбавляючи дитину на повноцінне життя, навчання, лікування, розвиток. [PERSON] є співзасновником ЗАТ «ГО «КРОК» (код ЄДРПОУ 24377063), статутний внесок якого складає 30% від статутного капіталу компанії. Ця компанія не має податкового боргу, проводить господарську діяльність, отримує прибуток, який після вирахування податків розподіляється в якості дивідендів між власниками. З травня 2024 року працює в ТОВ «ГАРБІС ОХОРОНА» (код ЄДРПОУ 39163625 ) де умисно нараховували мінімальну заробітну плату [PERSON] у сумі 8800,00 грн на місяць аби мінімізувати розмір аліментів та ухилитися від сплати податків. За статистичними даними, розмір заробітної плати в охоронній сфері по м.Києву у 2024-2025 роках стартує від 20 000 грн. Згідно сайтів «WORK.UA» та «РОБОТА.UA» вакансії даноїцієї компанії пропонують рівень заробітної плати від 20 000 грн до 35 000 грн на місяць та від 1000 грн на добу. Майно у розпорядженні [PERSON] (нерухоме та рухоме) передбачає також утримання, оплату комунальних витрат, опалення, водовідведення, газопостачання - щомісяця та утримання транспортних засобів (витрати палива, технічне обслуговування). Також людина має харчуватися щоденно, мати сезонний одяг. [PERSON] оформив пільгову Чорнобильську пенсію у 55 років (4 категорія), оскільки на той момент від був зареєстрований як фізична особа-підприємець та звільнявся від оплати за пільгою від оплати єдиного соціального внеску щомісячно, але у 2018 році припинив підприємницьку діяльність. [PERSON] виповнилося 60 років 01.06.2022, тому його твердження, що він живе у місяць на 1 205, 26 грн. є недостовірним і надуманим. Покликаючись на положення статей 182, 188, 198 - 201 Сімейного кодексу України, правові позиції, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 № «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», постановах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17, від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18, практику Європейського Суду з прав людини, позивачка просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 04.07.2025 і до припинення навчання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано на розгляд судді Білогруд О.О., ухвалою від 22.07.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду на 26.08.2025. У судовому засіданні 26.08.2025 позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Також зазначила, що наразі дочка здобуває освіту у закладі вищої освіти на денній формі, а тому потребує фінансової підтримки з боку батьків. Вони прикладає усіх зусиль, щодо забезпечити їй належні умови для освіти, зокрема, якісні харчування та одяг, розвиток, забезпечення засобами для навчання. Також вона повністю оплатила їй навчання, оскільки дочка здібна і має бажання отримати якісну освіту за покликанням. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дочки на разі не бере, до 02.07.2025 оплачував аліменти через виконавчу службу, однак при цьому на, її думку, має і інші види доходу заробітку, які умисно приховує, що не оплачувати аліменти у більшому розмірі. Він має у власності нерухоме та рухоме майно, працює, є співзасновником товариства, яке успішно працює та отримує дохід, також отримує пенсію, тому має можливість оплачувати аліменти на дочку у розмірі 1/4 частини всіх його доходів на час її навчання у закладі вищої освіти. У судовому засіданні 26.08.2025 відповідач [PERSON] зазначив, що не заперечує, що повинен сплачувати аліменти, навпаки цього хоче, однак у розмірі, який для нього є можливим. Він отримує лише два види доходів, це пенсія та заробітна плата, розмір яких є невисоким, проживає у будинку, який є необлаштованим, будинок, який він має на праві приватної власності зруйнований, транспортний засіб, який він мав передав для потреб ЗСУ. Кожного дня їздить на роботу громадським транспортним, загалом проживає скромно. Також, вважає, що коли він навчався, то потреби у різних навчальних курсах не було, він вивчився і все життя працює. При цьому, в тих курсах, навчаннях, яке позивачка оплачує дочці потреби немає, це своєрідна забаганка. У судовому засіданні 16.09.2025 досліджено письмові докази. Відповідач зауважив, інформація щодо наявності у нього нерухомого майна у Вінницькій області, надана позивачкою, не відповідає дійсності, ні земельної ділянки ні будинку там він не має. Садовий будинок та земельна ділянка у селищі Гостомель йому дісталася у спадщину від батьків. Також позивачка підтримала свої позовні вимоги, а відповідач зазначив, що фактично визнає необхідність сплати аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів. У судовому засіданні 16.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України, оголошено, що рішення суду буде проголошено 23.09.2025. Судом встановлено такі обставини справи. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.08.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання їх спільної малолітньої дочки [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . 18.12.2019 Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ у справі № 367/9347/19 стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але менше 50%прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. За указаним виконавчим документом (судовим наказом) у 2019 відкрито виконавче провадження №60930589 та у 2023 році виконавче провадження № 72566675. У межах виконавчого провадження №72566675 постановами приватного виконавця було здійснено звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] заробітну плату та пенсію. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно особі з прізвищем, іменем і по батькові « [PERSON] » належить земельна ділянка, житловий будинок у Вінницькій області, земельна ділянка та садовий будинок у селищі Гостомель, Київської області, квартира у місті Ірпені, Київської області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] належить на праві приватної власності транспортний засіб марки Great Wall Safesuv, постановою приватного виконавця від 02.09.2024 у виконавчому провадженні №72448042 було накладено арешт на транспортний засіб, належний [PERSON] , марки Volkswagen. Рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради від 01.11.2024 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради від 16.02.2021 №120 затверджено про доцільність позбавлення батьківським прав [PERSON] , 1962 року народження, стосовно його малолітньої дочки [PERSON] , 2007 року народження. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої указано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.07.2007. Згідно витягу з реєстру територіальної громади зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Згідно довідки від 19.08.2024 № 1026-24 [PERSON] , є студенткою першого курсу денної форми навчання Фахового коледжу, ІІ ступеня акредитації, контрактної форми навчання, спеціальність «Філологія», термін навчання 01.09.2024 30.06.2027. Згідно Договору про надання освітніх послуг від 06.08.2024 №035-0851к, укладеного між [PERSON] та представником Міжнародного гуманітарного університету, студентці [PERSON] буде надано освітню послугу в системі вищої освіти, за ступенем - фаховий молодший бакалавр, спеціальність 035.Філологія, строк дії договору з 01.09.2024 до 30.06.2027, вартість навчання 92\~700,00 грн. Згідно платіжних інструкцій здійснено такі платежі: платник [PERSON] , отримувач Міжнародний гуманітарний університет, призначення платежу «оплата за навчання, [PERSON] », на такі суму та дати проведення платежів: сума 30\~900,00 грн дата 13.08.2024; сума 28 900,00 грн дата 29.07.2024; сума 30\~900,00 дата 13.08.2024; сума 2\~000,00 грн дата 13.08.2024. Згідно відомостей з відкритих джерел, а саме скріншота, здійсненого 25.09.2024 о 20:18 фізична особа « [PERSON] » є співзасновником ЗАТ «Господарче об`єднання «Крок». Згідно відповіді кооперативу «Ювілейни» від 01.02.2024 станом на 31.12.2023 заборгованість за внесками члена кооперативу [PERSON] , а також за спожиту електроенергію відсутня; за 2021 рік ним сплачено внесків на суму 21\~904,00 грн, 2022 рік 14\~084,50 грн, 2023 рік 36\~194,22 грн. Згідно довідки ТОВ «Гарбіс-Охорона» від 03.10.2024 [PERSON] , який займає посаду начальника відділу, за період з 13.05.2024 до 30.09.2024 дохід отримано 40\~939,13 грн. Норми права застосовані судом Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За частиною першою статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Тобто, наведені положення закону чітко і безальтернативно вказують на те, що батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу, а потреба дитини в такій допомозі виникла та існує саме виключно у зв`язку з їх навчанням. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з частинами першою, третьою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до частин першої - третьої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Згідно з частиною другою статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами другою та третьою статті 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (статті 81 ЦПК України). Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17). Звертаючись до суду, позивачка [PERSON] у позовній заяві виклала обставини, якими обґрунтовувала свої вимоги, зазначила докази, що підтверджують вказані обставини, відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався. Разом з тим, сторонами не заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подано клопотань про їх витребування судом. При цьому, за заявленим предметом спору у даній цивільній справі суд не має визначених законом повноважень збирати докази з власної ініціативи. Отже, позивач та відповідач на власний розсуд розпорядились своїми правами, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними процесуальних дій, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання, оскільки відповідно до укладеного договору строк навчання становить 3 роки, починаючи з 01.09.2024, форма навчання денна, форма оплати контрактна. Оплату за навчання повністю проведено матір`ю - позивачкою у справі. Судом враховано, що [PERSON] не спростував доводів сторони позивача, що він не має можливості надавати фінансову допомогу дочці під час її навчання у закладі вищої освіти за денною формою навчання, не має групи інвалідності. З пояснень наданих у судовому засіданні та долучених документів підтверджено, що він має на праві приватної власності об`єкти житлової нерухомості. Крім того, суд ураховує, що [PERSON] фактично визнав позовні вимоги про стягнення аліментів і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи викладене, прийшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, розмір аліментів у виді 1/4 частини усіх видів доходів відповідача не є надмірним, а становить допустимий розмір для забезпечення належного забезпечення дочки на час навчання та буде справедливим щодо рівності батьків утримувати дочку, яка здобуває вищу освіту, за відсутності обставин, що виключають наявність обставин щодо неможливості такого забезпечення. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. в дохід держави. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved