Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обгрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено наступне. Позов мотивовано тим, що 17.04.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №С-001-054311-19-980, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору, максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200\~000,00 грн. Доступний клієнту ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди становить 5000,00 грн. Згідно п.2.3 Договору кредиту, за користування кредитом встановлений розмір процентів річних 48%. Банк свої зобов`язання виконав, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надав кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. в межах кредитного ліміту. Однак, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо погашення кредиту, процентів, а тому станом на 19.12.2023 р. за нею утворилась заборгованість в розмірі 12\~399,27 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором 12\~399,27 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом\~4664,39 гривень; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 7734,88 гривень. Окрім цього, 23 травня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z06.24084.005295637 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору, Банк надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на поточні потреби в сумі 33618,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту. Кредитодавець умови договору виконав у повному обсязі, перерахувавши на банківську картку відповідача грошові кошти у розмірі 33618,00 грн. Однак, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо погашення кредиту, процентів, а тому станом на 19.12.2023 р. за нею утворилась заборгованість в розмірі 99816,65 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором 99816,65 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом\~32430,29 гривень; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 25604,24 гривень та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 41782,12 гривень. Останнім договором факторінгу, укладеному між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 22.12.2023р., до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії №С-001-054311-19-980 та кредитним договором №Z06.24084.005295637. На підставі наведеного, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] за двома кредитними договорами заборгованість у загальному розмірі 112\~215,92 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 14000,00 грн. Сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи представник позивача до зали суду не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутності та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Присутня у судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, вважала завищеними нараховані відсотки за користування кредитними коштами, просила суд розстрочити виконання судового рішення, врахувавши незадовільний стан її здоров`я, долучивши до матеріалів справи відповідні письмові докази. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що статтею 5 Закону України «Про платіжні послуги»\~передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать такі послуги, зокрема, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Таким чином, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не є банківською установою в розумінні\~Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Тобто, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 17.04.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №С-001-054311-19-980, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору, максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200\~000,00 грн. Доступний клієнту ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди становить 5000,00 грн. Згідно п.2.3 Договору кредиту, за користування кредитом встановлений розмір процентів річних 48%. Банк свої зобов`язання виконав, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надав кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. в межах кредитного ліміту. Станом на 19.12.2023 р. за [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 12\~399,27 грн. Окрім цього, 23 травня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z06.24084.005295637 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору, Банк надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на поточні потреби в сумі 33618,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту. Кредитодавець умови договору виконав у повному обсязі, перерахувавши на банківську картку відповідача грошові кошти у розмірі 33618,00 грн. Станом на 19.12.2023 р. за [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 99816,65 грн. Останнім договором факторінгу, укладеному між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 22.12.2023р., до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії №С-001-054311-19-980 та кредитним договором №Z06.24084.005295637. Відповідно до ст.526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048\~ЦК України). Статтею 1050ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено як самим відповідачем, так й зібраними у справі письмовими доказами, які стороною відповідача не оспорювались до моменту звернення позивачем із позовною заявою, й самі договори не були визнані недійсними повністю або частково. Слід зазначити, що відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитні договори укладені у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. У відповідності до ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3028,00 грн. Згідно ч. 1\~ст. 435 ЦПК України\~за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно п.2 ч. 7\~ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Враховуючи наведені норми та обставини даної справи, матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача підлягає задоволенню. Суд вважає можливим розстрочити виконання рішення, яке набрало законної сили, на 12 місяців, шляхом стягнення зі [PERSON] суми боргу за кредитним договором в рівних частках\~по 9853,66 грн. щомісяця.

Outcome: approved