Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно (житловий будинок). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] та [INFO] помер його дід [PERSON] , а позивач є спадкоємцем після їхньої смерті за законом та за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, заперечень щодо позову немає, тобто визнав позов. Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області від 28.08.2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2007 року, виданого повторно, підтверджується, що [PERSON] (позивач) має батьків: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Милятинською сільською радою Буського району Львівської області від 26.08.1992 року. Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 18.04.2011 року секретарем Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі №43, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів синові [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача (по лінії матері) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Милятинською сільською радою Буського району Львівської області. Отже, вищевказаним підтверджується, що позивач має право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] та за законом після смерті діда [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Спадкове майно\~після смерті\~ [PERSON] та\~ [PERSON] складається\~із житлового\~будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок належав на праві спільної часткової власності по частині [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 28.05.2025 року № 2398 та випискою з погосподарської книги, виданою Милятинським старостинським округом від 06.06.2025 року № 41. Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого\~ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 28.05.2025 року вбачається, що житловий будинок 1978\~року побудови, загальною площею 97,0\~кв.м. придатний для\~ проживання та відповідає технічним нормам побудови. З часу смерті [PERSON] та [PERSON] позивач [PERSON] фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном, постійно зареєстрований та проживає у спадковому будинку, виготовив технічний паспорт на будинок на своє ім`я. Відповідно до довідки, виданої Милятинським старостинським округом від 06.06.2025 року № 219 підтверджується, що нас час смерті [PERSON] позивач [PERSON] проживав разом із ним в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті батька за заповітом. Крім того, довідкою, виданою Милятинським старостинським округом від 06.06.2025 року № 220 підтверджується, що на час смерті [PERSON] позивач [PERSON] проживав разом із ним в одному будинку, за адресою: [ADDRESS] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті діда за законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу\~визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно (житловий будинок), яке раніше належало померлому [PERSON] , та померлому [PERSON] на праві приватної власності в рівних частках. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved