Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до суду з позовом до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, із земель колективної власності КСГП «Мир» на території с. Оріховець Тернопільського району та на ще одну земельну частку (пай) розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, із земель колективної власності КСГП «Мир» на території с. Оріховець Тернопільського району Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] . Однак після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на вказані вище земельні ділянку, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності на вказане майно, представник позивача просить суд визнати за позивачем право на вищевказані земельні частки (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача подала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Підволочиської селищної ради у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Підволочиська селищна рада не заперечує стосовно поданого позову, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 3\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 18 лютого 1962 року, [PERSON] , 1936 року народження та [PERSON] , 1942 року народження одружились [INFO] . Після реєстрації одруження прізвище дружини змінено на [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 вересня 1963 року [PERSON] народилась [INFO] в с. Оріховець Підволочиського району Тернопільської області. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 травня 1985 (складеного російською мовою), [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 04 травня 1985 року. Після укладення шлюбу прізвище дружини було змінено на [PERSON] . Згідно копії державного акта на право колективної власності на землю серії ТР №-31 від 13 лютого 1996 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Мир» (далі КСП «Мир»), яке знаходиться в с. Оріховець, с. Чернилівка Підволочиського району Тернопільської області передано у колективну власність 1493 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішень Оріховецької сільської ради народних депутатів від 21 грудня 1995 року та Чернилівської сільської ради народних депутатів від 22 грудня 1995 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1/31. Згідно додатку 1 до Державного акта ТР №31 «Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства», загальна кількість членів КСП «Мир» становить 644 осіб, зокрема під №148 значиться [PERSON] , а під №149 [PERSON] . Згідно копії сертифікату на земельну частку (пай) серії ТР №0068164, [PERSON] на підставі рішення Підволочиської райдержадміністрації від 23 жовтня 1996 року № 417, належить право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» (місце розташування с. Оріховець Підволочиського району Тернопільської області) розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Сертифікат зареєстровано 31 січня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №139. Згідно копії сертифікату на земельну частку (пай) серії ТР №0068165, [PERSON] на підставі рішення Підволочиської райдержадміністрації від 23 жовтня 1996 року № 417, належить право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» (місце розташування с. Оріховець Підволочиського району Тернопільської області) розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Сертифікат зареєстровано 31 січня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №140. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 травня 2005 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2005 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії архівної довідки №127 від 04 лютого 2025 року, по документам архівного фонду «Оріховецька сільська рада» у погосподарських книгах села Оріховець станом на 29 квітня 2005 року значиться господарство [PERSON] , 1936 року народження, голова домогосподарства. Разом з ним проживала [PERSON] 1942 року народження дружина. Крім того встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії архівної довідки №145 від 07 лютого 2025 року, по документам архівного фонду «Оріховецька сільська рада» у погосподарських книгах села Оріховець станом на 18 жовтня 2005 року значиться господарство [PERSON] 1942 року народження, голова домогосподарства, проживала сама (померла [INFO] ). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №24/02-31 від 21 лютого 2025 року, державний нотаріус Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Оріховець Тернопільської області, щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Нотаріусом встановлено, що за даними спадкового реєстру спадкова справа щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Спадщину після померлого [INFO] [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його дружина [PERSON] . Крім того нотаріусом встановлено, що відповідно до даних спадкового реєстру від імені [PERSON] та [PERSON] заповіти не посвідчувались. Також нотаріусом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла [PERSON] , крім неї відомостей про інших спадкоємців за законом немає. У випуску газети «ГОМІН ВОЛІ» №2 (8155) від 17 квітня 2025 року опубліковано оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №0068164 виданий на ім`я [PERSON] , село Оріховець та оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №0068165 виданий на ім`я [PERSON] , село Оріховець, що підтверджується відповідним випуском газети. Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мали право на земельну частку (пай) розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі із землі що перебуває у колективній власності КСП «Мир», кожен, що підтверджується копіями відповідних сертифікатів на право на земельну частку (пай), дослідженими судом. [PERSON] спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] фактично прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла та звернулась до державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право земельні частки (паї), однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (яка в свою чергу була спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] ), однак свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) отримати не може, бо у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна, оскільки оригінали таких документів було втрачено. Відповідно до положень ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду. Суд враховує, що позивачкою втрачено оригінали правовстановлюючих документів - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0068164 та серії ТР №0068165. Право [PERSON] та [PERSON] на відповідні земельні частки (паї) підтверджується письмовими доказами у справі. Право [PERSON] на земельну частку (пай) після його смерті успадкувала [PERSON] , в свою чергу позивач [PERSON] успадкувала право на дві земельні частки (паї) після смерті [PERSON] , проте оригінали сертифікатів було втрачено, що позбавляє позивача маожливості реалізувати своє право на виділ в натурі належної їй земельної частки (паю). . Отже, із урахуванням зазначених вище вимог, суд вважає, доведеним факт того, що позивач [PERSON] має право на дві земельні частки (пай), із землі що перебуває у колективній власності КСП «Мир», розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, кожна. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved