Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути солідарно заборгованість у розмірі 68\~645,35 доларів США. В обґрунтування позову позивач вказав, що 05.12.2006 між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір № DNUGGK70470136 згідно якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало [PERSON] кредит у розмірі 50\~400,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язання за договором DNUGGK70470136 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 1 було укладено договір поруки, в якому поручителем виступила відповідач 2 [PERSON] . Відповідачі свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконали, у зв`язку з чим, станом на 22.07.2024 за ними обліковується заборгованість у розмірі 68\~645,35 доларів США, яких: 21\~422,35 доларів США заборгованість за кредитом, 18\~579,00 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7\~644,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 000,00 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором. Ухвалою суду від 10.12.2024 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 01.04.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності та у задоволені позову відмовити. 01.05.2025 на представником позивача подано відповідь на відзив, в якій представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наполягав на позовних вимогах. 16.05.2025 від представника відповідача-1 адвоката Дрозд Р. Ю. надійшли заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 03.06.2025 було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Кізима О. В. просив суд позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача-1 адвокат Дрозд Р. Ю. просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що 12.04.2016 позивач вже звертався до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором № DNUGGK70470136 від 05.12.2006 та договором поруки № DNUGGK70470136 від 05.12.2006, справа № 205/3009/16-ц. В подальшому позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ухвалою суду від 13.01.2022 було залишено без розгляду. З урахуванням наведеного представник відповідача-1 посилався, що позивач звернувся повторно до суду із пропуском строку позовної давності, у зв`язку з чим просив суд у задоволенні позову відмовити. Вказав, що зверненням з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, отже позивач скористався своїм правом за ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення кредиту. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 05.12.2006 АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № DNUGGK70470136, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 42\~000,00 доларів США на купівлю квартири, а також 8\~400,00 доларів США на сплату страхових платежів. Також 05.12.2006 між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № DNUGGK70470136 за умовами якого відповідач-2 виступила поручителем перед банком за виконання відповідачем-1 кредитних зобов`язань за вище вказаним кредитним договором. Свої зобов`язання перед позивачем [PERSON] виконав не належним чином, у зв`язку з чим станом на 22.07.2024 має заборгованість у розмірі 68\~645,35 доларів США, яких: 21\~422,35 доларів США заборгованість за кредитом, 18\~579,00 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7\~644,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 000,00 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором. Судом також встановлено, що 12.04.2016 позивач вже звертався із позовом до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з тих саме підстав до тих саме відповідачів. Ухвалою суду від 13.04.2016 у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/57145281). В подальшому позовна заява у справі 205/3009/2016 ухвалою суду від 13.01.2022 була залишена була залишена без розгляду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/102822205). Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої\~статті 13 ЦПК України\~передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 1054 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Статтею 253 ЦК України унормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ст. 254 ЦК України). Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач зверненням з позовом про дострокове стягнення кредиту 12.04.2016 фактично змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час первісного звернення з позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Отже саме цього часу починається відлік строку позовної давності. Згідно частини\~3,\~4\~стаття 267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша\~статті 81 ЦПК України). З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що перебіг строку позовної давності розпочався з 13.04.2016 та закінчився 12.04.2019. Про застосування строку позовної давності у цій справі попросив представник відповідача-1 адвокат Дрозд Р. Ю у відзиві на позов від 01.04.2025 Отже, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Відповідно до положень ч. 1, ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed