Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 05.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №478. Від шлюбу у них народилася дочка\~ [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. З 2021 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Неповнолітня дочка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, визначити місце проживання доньки разом з матір`ю, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », стягувати із відповідача на її користь на утримання дочки аліменти\~у розмірі 7000,00 грн. щомісячно та стягнути понесені судові витрати. Позивач [PERSON] подала заяву про слухання справи у її відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.30). Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.29). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 05.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №478 (а.с.5). Від спільного проживання народився народилася дочка\~ [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час не проживають разом, припинили вести спільне господарство. Згідно із ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється\~\~внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4\~ст. 56\~\~Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. За приписами\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки просила не змінити на дошлюбне. В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Доньку [PERSON] ,\~ [INFO] залишити проживати з матір`ю. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд дійшов до наступного висновку. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10), яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України\~встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~установлено з\~1\~січня 2024\~року прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~у розмірі\~3023\~гривень,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~групп населення: дітей\~віком до\~6\~років -\~2563\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. Призначаючи аліменти суд враховує, що відповідач є здоровим та працездатним, місце праці його невідоме, зі слів позивачки отримує чималі доходи, оскільки перебуває за кордоном, інших утриманців немає, а тому повинен виконувати обов`язок по утриманню дитинти. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, те, що на даний час позивач доглядає за малолітньою донькою, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~\~інтереси неповнолітньої дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, виправдання дійсними потребами дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі\~по 7000\~гривень щомісячно, до її повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192\~Сімейного\~кодексу\~України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185\~Сімейного\~кодексу\~України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вимог ст.\~191\~Сімейного\~кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.ч. 1-2ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно зі\~ст. 141 ЦПК України,\~оскільки суд\~дійшов висновку\~про задоволення\~позову,\~на відповідача\~покладаються судові\~витрати за\~позовну вимогу\~щодо стягнення\~аліментів та\~про розірвання\~шлюбу,\~оскільки позивач\~була звільнена\~із сплати\~даної суми\~1211,20 грн., що підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. А за позовну вимогу про розірванню шлюбу з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 , 75, 80, 84,\~180-182, 184\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved