Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований 08.08.2014 виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти повність знаходяться на утриманні позивача та постійно з нею проживають за адресою ВПО: у [ADDRESS] . Відповідач є працездатною особою, має місце роботи та має змогу сплачувати аліменти. Їх діти є інвалідами з дитинства та потребують постійного стороннього догляду та додаткових витрат на лікування та реабілітацію, на закупівлю необхідних та коштовних ліків, проходження санаторно-курортного лікування, реабілітаційних процедур та інших заходів. Домовленості щодо матеріального забезпечення дітей, сторони не дійшли. Зважаючи на викладене позивач вважає, що відповідач має спроможність сплачувати аліменти на утримання спільних дітей, у зв`язку з чим звернулась до суду. Ухвалою суду від 22.04.2025 провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Одночасно з поданням позову надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, без зазначення поважності причин неявки. Разом з тим, матеріали справи містять заяву відповідача, в якій [PERSON] заперечує проти позову, однак зазначає, що приблизно два роки вони проживають окремо, дружина з дітьми у м. Харкові, а він у м. Слов`янську Донецької області. Зазначив, що весь цей час діти повністю знаходились на його утриманні, добровільно допомагав, але доказів цього не має. Також відповідач зазначив, що на даний час він втратив постійне місце роботи, та на даний час має лише сезонну роботу у весняно-осінній період. Просив суд врахувати, що на цей час не має стабільного заробітку. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Встановлено,\~що сторони\~з 08.08.2014 перебувають\~у шлюбі зареєстрованому виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2014. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис №42 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис №43, де батьками дітей зазначені сторони по справі. (а.с. 10,11) Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб: № 6334-5003656954 від 14.04.2025, № 6334-5003656946 від 14.04.2025 та №6334-5003656937 від 14.04.20258 фактичне місце проживання позивача та спільних дітей сторін як ВПО, визначено за адресою: [ADDRESS] .( а.с. 8-9) Неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають інвалідність з дитинства, що підтверджується посвідченнями, виданими УСЗН Слов`янської міської ради від 05.08.2020, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . (а.с. 12-13) Даний факт підтверджується медичними висновками про дитину-інваліда віком до 18 років від 21.01.2020 №10/3, № 9/2. (а.с. 14-15) Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст.\~51\~Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно зі ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. З роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст.\~1-3\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради\~України\~№789-ХІІ\~від\~27\~лютого\~1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.\~ Згідно з\~ч.ч.1,\~2\~ст.\~27\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; )\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Доказів того,\~що відповідач\~за станом\~здоров`я\~або з\~інших підстав\~не може\~приймати участь\~в утриманні\~спільних дітей\~суду не\~надано. Посилання відповідача на відсутність стабільного доходу не є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 17.04.2025 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору згідно вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved