Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» Чуча Софія Олегівна, яка діє на підставі довіреності від 13 березня 2025 року, зареєстрованої в реєстрі за № 7, звернулась до Берестинського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит № 6122591124 від 23 листопада 2024 року у розмірі 25830 гривень 00 копійок, з яких: 9000 гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту, 15480 гривень 00 копійок заборгованість за процентами, 1350 гривень 00 копійок комісія за надання кредиту, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 23 листопада 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № 6122591124. Представник позивача вказала, як убачається із змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17 листопада 2024 року, складають єдиний договір,\~в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Вищевказаний договір був укладений\~в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11 та 12 Закону України\~«Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 2.2 Договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму у розмірі 9000 гривень 00 копійок шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ), на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений\~умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно пунктів 2.6.1, 2.6.2 цього Договору. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: пункт 2.4 тип кредиту \~кредит; пункт 2.7 мета отримання кредиту \~споживчі (особисті) потреби; пункт 2.5 строк\~кредиту (строк дії Договору) 360 днів; пункт\~3.2 дата надання кредиту 23 листопада 2024 року або наступний за ним календарний день; підпункт 2.6.1 стандартна процентна ставка в день та застосовується\~у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5 цього договору та становить 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладання цього Договору й 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладання цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї дати, яка настане раніше); пункт 2.7 комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором кредиту у день надання кредиту. Як вказала представник позивача, перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 9000 гривень 00 копійок в рамках виконання умов договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під укладання договору за № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, а також довідкою про успішне здійснення перерахування коштів, як операції з використанням платіжного сервісу «EasyPay», із зазначенням найменування отримувача кредитних коштів, виданою ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Таким чином,\~ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ІННОВА ФІНАНС»,\~як позикодавець,\~свої зобов`язання\~виконало у\~повному обсязі,\~надавши відповідачу\~грошові кошти\~у позику\~у сумі\~9000\~гривень 00\~копійок.\~В той\~же час\~ [PERSON] ,\~всупереч умовам\~Договору позики\~та норм\~статтей 525,\~526,\~530,\~536,\~610\~та 612\~Цивільного кодексу\~України,\~зобов`язання за\~договором належним\~чином не\~виконав,\~суму позики\~не повернув,\~проценти за\~користування грошовими\~коштами не\~сплатив.\~Загальна заборгованість\~відповідача перед\~позивачем за\~договором про\~надання грошових\~коштів у\~позику №\~6122591124\~від 23\~листопада 2024\~року станом\~на дату\~підготовки позовної\~заяви включно\~складає 25830\~гривень 00\~копійок,\~з яких:\~9000\~гривень 00\~копійок \~заборгованість\~за тілом\~кредиту;\~15480\~гривень 00\~копійок заборгованість за процентами та 1350 гривень 00 копійок комісія за надання кредиту. Оскільки позичальником, [PERSON] , так і не були повернені кошти за кредитним договором, представник позивача змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку враховуючи 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 639, 1048, 1049 та 1054 Цивільного кодексу України. Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області, постановленої 19 травня 2025 року під головуванням судді Рибальченко І. Г., справу з єдиним унікальним № 626/1506/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було направлено на розгляд до Нововодолазького районного суду Харківської області. 10 червня 2025 року за вхідним № 3268/25-вх. з Берестинського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа з єдиним унікальним № 626/1506/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Нововодолазького районного\~суду Харківської\~області від 12 червня 2025 року позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Нововодолазького\~районного суду Харківської від 25 вересня 2025 року визначено про заочний розгляд справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. Уповноважений представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно, відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просила суд розгляд справи провести за відсутності представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС», зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач, [PERSON] , у судові засідання, що були призначені неодноразово, жодного разу не з`явився, хоча про дату час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України за адресою місця реєстрації, зазначеної у повідомленні Слобожанського старостинського округу № 3 Старовірівської сільської ради Берестинського району Харківської області. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу № 0691017117133, судову повістку про виклик на 09 липня 2025 року, [PERSON] отримав особисто 03 липня 2025 року, інші судові повістки про виклик відповідача були повернуті на адресу суду з відміткою відділення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРПОШТА» «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, у судове засідання, призначене на 25 вересня 2025 року, [PERSON] викликався шляхом розміщення судового оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України (https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028/pres-centr/11/1885831). Про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, не надав, станом розгляду справи не цікавився. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.\~ Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.\~ Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.\~ В даному випадку відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та у постанові від 13 травня 2024 року у справі № 755/4829/23 (провадження № 61-73св24). Окрім цього,\~частиною 11\~статті 128\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~визначено,\~що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до частини 1\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. В даному випадку суд також бере до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 та від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц, в яких зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явився у судове засідання, а сторона позивача звернулась на адресу суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечують, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справі доказів, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.?\~ Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). У частині 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Як убачається\~з матеріалів\~справи, що 23 листопада 2024 року о 18 годині 06 хвилин між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № 6122591124, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом використання відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 8945. Відповідно до пункту укладеного 2.2 Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктами 3.1 та 3.2 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на проточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту: 23 листопада 2024 року або наступний за ним календарний день. У пунктах 2.3 2.8 Договору сторони дійшли згоди, що сума кредиту (загальний розмір) складає 9000 гривень 00 копійок; тип кредиту кредит; строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності позичальника, може направити позичальнику пропозицію щодо продовження строку кредиту. Якщо позичальник погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту, позичальнику в Особистому кабінеті, стає доступним до укладання правочину щодо зміни строку кредиту, за Договором. При цьому, позичальник розуміє та погоджується, що направлення товариством вказаних пропозицій позичальнику є правом товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей товариства та/або оцінки кредитоспроможності позичальника. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5 цього Договору, та становить: 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту становить 0 %, це означає, що комісія за видачу кредиту відсутня. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Відповідно до пунктів 2.9 та 2.10 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40644 гривні 00 копійок. У підпункті 2.11.2 Договору передбачено, що загальні витрати за кредитом (споживчим кредитом) на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 31644 гривні 00 копійок; Денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 0,98 %. Згідно пункту 3.2 Договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладання цього Договору. Дата надання кредиту: 23 листопада 2024 року або наступний за ним календарний день. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступний календарний день, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в пункті 2.5 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується товариством в Особистому кабінеті та/або направляється на електронну адрес позичальника. Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (пункт 4.1 Договору). Згідно пункту 6.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання кредиту) та процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пункті 6.3. Договору. Права та обов`язки сторін визначені у розділі 5 Договору, де вказано, що позичальник зобов`язаний, зокрема У встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Підписанням Договору Святний Владислав Валерійович згідно пунктів 10.10 10.11 Договору про надання грошових коштів у позику підтвердив, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано йому до укладення договору; що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на вебсайті товариства: https://finsfera.ua/. Сторони домовились, що оригінальний примірник цього Договору вважається отриманим Позичальником, якщо Товариство його направило на електронну адресу вказану Позичальником в Особистому кабінеті/Договорі та/або безпосередньо в Особистий кабінет (пункт 10.12 Договору). Додатком № 1 до\~Договору про надання споживчого кредиту № 6122591124 від 23 листопада 2024 року є Графік платежів, який містить розрахунок заборгованості (в тому числі суму позики, проценти за користування кредитом) із зазначенням дати платежу (повернення кредиту та сплати процентів), який також підписаний [PERSON] 23 листопада 2024 року о 18 годині 06 хвилин в електронному вигляді одноразовим ідентифікатором 8945. Також 23 листопада 2024 року о 18 годині 06 хвилин за допомогою одноразового ідентифікатора 8945 Святний Владислав Валерійович підписав Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору та містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту 9000 гривень 00 копійок; строк кредитування 360 днів; мета отримання кредиту на споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на банківську картку вказану при подачі заявки на отримання кредиту). Процентна ставка стандартна протягом перших 180 календарних днів 1 %, починаючи з 181 дня по 360 день дії Договору 0,87 %. Річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 356,49 %, тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 31644 гривні 00 копійок; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40644 гривні 00 копійок. Реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29 % річних. При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення [PERSON] факту підписання 23 листопада 2024 року Договору надання грошових коштів у позику № 6122591124 та додатків до нього, а також Паспорт споживчого кредиту. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору про надання грошових коштів у позику, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача зобов`язання з повернення кредитних коштів.\~ Крім мотивів, викладених вище, суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, в якій зазначено, що неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України?свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору.\~ Згідно копії квитанції до платіжної інструкції № 20050-1354-165261357, 23 листопада 2024 року о 18 годині 07 хвилин 07 секунд через термінал № 1354 було здійснено грошовий переказ в сумі 9000 гривень 00 копійок на банківську картку [NUMBER] , платник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС», надавач платіжних послуг платника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» поповнення картки [NUMBER] , [NUMBER] »; ІД операції: 1515187781. Аналогічна інформація міститься у довідці № 7/10491, виданої 09 травня 2025 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», яке підтвердило успішність наступної операції: транзакція № 1515187781, сума 9000 гривень 00 копійок, дата прийняття 23 листопада 2024 року о 18 годині 07 хвилин, номер замовлення 22a2a688-e21b-45a9-b58d-129eb34241a6, номер картки [NUMBER] , [PERSON] . На виконання ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 червня 2025 року про витребування доказів у справі АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» листом № 20.1.0.00/7-250708/45928-БТ від 11 липня 2025 року повідомлено, що на ім`я [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). З виписки по особистому рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 23 листопада по 24 листопада 2024 року убачається, що 23 листопада 2024 року на рахунок останнього були зараховані грошові кошти у сумі 9000 гривень 00 копійок. Отже, за встановленим у судовому засіданні обставинами, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти у позику (кредит) зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах передбачених договором, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надав, проценти за користування кредитом сплачував не у повному обсязі. З зробленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням [PERSON] виконання зобов`язань за договором надання грошових коштів у позику № 6122591124 від 23 листопада 2024 року станом на 14 травня 2025 року у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 25830 гривень 00 копійок, яка складається: з заборгованості за тілом кредиту у сумі 9000 гривень 00 копійок, заборгованості за процентами у сумі 15480 гривень 00 копійок, які нараховувались з 23 листопада 2024 року по 14 травня 2025 року (кількість днів прострочення зобов`язання 172), комісія у сумі 1350 гривень 00 копійок. Вказана заборгованість відповідачем не заперечувалась та у встановленому законом порядку не спростовано.\~\~При цьому відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором (договором надання грошових коштів у позику), а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем. Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини.\~\~ У частині 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.\~ Так, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини 1 та 2 статті 14 Цивільного кодексу України).\~ За правилом, наведеним у частині 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.\~ Відповідно до частин 1 3 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин,\~який вчиняє\~юридична особа,\~підписується особами,\~уповноваженими на\~це її\~установчими документами,\~довіреністю,\~законом або\~іншими актами\~цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1?статті 627 Цивільного кодексу України).\~ За змістом статей?626 та 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.\~ Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України).\~ Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).\~ Приписами частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~ Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України).\~ Абзац 2 часини 2 статті 639 наведеного кодифікованого закону України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом\~пунктів 10\~та 11\~статті\~1\~Закону України\~№ 1734-VІІІ\~від 15\~листопада 2016\~року «Про\~споживче кредитування»\~споживче кредитування\~ правовідносини\~щодо надання,\~обслуговування та\~повернення споживчого\~кредиту; споживчий кредит (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про\~споживчий кредит,\~договори про\~надання додаткових\~та/або\~супутніх послуг\~кредитодавцем і\~третіми особами\~та зміни\~до них\~укладаються у\~письмовій формі\~(у\~паперовому вигляді\~або у\~вигляді електронного\~документа,\~створеного згідно\~з вимогами,\~визначеними Законом\~України «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг»,\~а також\~з урахуванням\~особливостей,\~передбачених Законом\~України «Про\~електронну комерцію»).\~Кожна сторона\~договору отримує\~по одному\~примірнику договору\~з додатками\~до нього.\~Примірник договору,\~що належить\~споживачу,\~має бути\~переданий йому\~невідкладно після\~підписання договору\~сторонами. Примірник\~договору про\~споживчий кредит,\~укладеного у\~вигляді електронного\~документа та\~додатки до\~нього надаються\~споживачу у\~спосіб,\~що дозволяє\~встановити особу,\~яка отримала\~примірник договору\~та додатків\~до нього,\~зокрема шляхом\~направлення на\~електронну адресу\~або іншим\~шляхом з\~використанням контактних\~даних,\~зазначених споживачем\~під час\~укладення договору\~про споживчий\~кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (частина 1 статті 13 Закону України № 1734-VІІІ від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування»). Із прийняттям Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.\~ У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.\~ Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.\~ Враховуючи положення наведеної норми права, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.\~ Положеннями частин 1 та 3 статті 6 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватись електронний підпис. Накладання електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.\~ Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (частина 1 статті 7 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг»).\~ Відповідно до частин 3 та 4 статті 11 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших?інформаційно-комунікаційних системах.\~ Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію»).\~ У відповідності до частини 12 наведеної норми права, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.\~ Положеннями статті 12 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.\~ При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.\~ Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.\~ Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 тощо.\~ Також Верховний Суд у своїх постановах від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 зазначив, що укладення сторонами договору в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором на підставі?Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» відповідає положенням законодавства України та не має наслідком нікчемність або недійсність такого договору, якщо сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов і позивач не довів, що договір суперечить вимогам закону. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.\~ Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.\~ Тобто, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.\~ Як вже зазначалось вище, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.\~ При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.\~ Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19.\~ Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладених у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору (договору про надання грошових коштів у позику) з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, статтям 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію».\~ За обставинами даної справи відповідач, [PERSON] шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора 8945, отриманого від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС», прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав Договір надання грошових коштів у позику № 6122591124 від 23 листопада 2024 року та Додаток № 1 до нього, яким є Графік платежів, а також Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» кредитних коштів відповідачу, тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до статтей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.\~ При цьому, як вже зазначалось, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання вказаного вище договору, додатку до договору та паспорту споживчого кредиту.\~ З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.\~ Із розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем встановлено, що загальний борг відповідача за\~Договором про надання грошових коштів у позику № 6122591124 від 23 листопада 2024 року станом на дату підготовки позовної заяви становить 25830 гривень 00 копійок та складається з: заборгованості за тілом кредитом у сумі 9000 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами у сумі 15480 гривень 00 копійок, комісії у сумі 1350 гривень 00 копійок. Як вже зазначалось, вказана заборгованість відповідачем не заперечувалась та у встановленому законом порядку не спростовано.\~\~Також відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунками заборгованості, наданих позивачем.\~ При цьому, проценти за користування кредитом визначено відповідно до статтей 1048 та 1056-1?Цивільного кодексу України, відповідно такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вище вказаного положення закону.\~ Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставилось.\~ Суд звертає увагу на те, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів та зауважує, що враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість [PERSON] погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.\~ Підписавши договір про надання грошових коштів у позику [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання в кредит коштів саме на умовах, що визначені договором.\~ Приписи частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлюють обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.\~ Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України?позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.\~ При цьому, згідно вимог статтей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк.\~ Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).\~ Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.\~ Положеннями статті 614 Цивільного кодексу України регламентовано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.\~ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України).\~ Отже, після підписання договору про надання грошових коштів у позику у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти.\~ В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.\~ Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.\~ Таким чином,\~під час\~судового розгляду\~встановлено, що вимоги за договором про надання грошових коштів у позику № 6122591124 від 23 листопада 2024 року відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням?статтей 526 530 Цивільного кодексу України.\~ Також суд бере до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, відповідно до якої суд вказав, що якщо можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено умовами кредитного договору, який укладено між сторонами, то є правильним і обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування.\~ Позивач зазначає, що всупереч умовам договору про надання грошових коштів у позику № 6122591124 від 23 листопада 2024 року [PERSON] не виконав свого зобов`язання. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище договором у добровільному порядку відповідачем [PERSON] за час розгляду справи в суді також не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~статті 617 Цивільного кодексу України. З урахуванням наведеного, при заочному розгляді справи, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договору про надання грошових коштів у позику № 6122591124 від 23 листопада 2024 року у розмірі 25830 гривень 00 копійок та складається з: заборгованості за тілом кредитом у сумі 9000 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами у сумі 15480 гривень 00 копійок та комісії у сумі 1350 гривень 00 копійок, підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, підтверджені належними доказами При цьому суд наголошує, що судове доказування це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з частиною 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 зробила правовий висновок, відповідно до якого принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. У даній справі на виконання свого процесуального обов`язку, відповідачем не надано доказів повернення кредиту та сплату відсотків за його користування чи спростування встановлених судом обставин на час розгляду справи. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України № \~3460-IX від 09 листопада 2023 року\~ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен був би сплатити судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок. Водночас частиною 3 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. З даним\~позовом ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА\~ФІНАНС» звернулась\~до суду\~з використанням\~підсистеми «Електронний\~суд» Єдиної\~судової інформаційно-комунікаційної\~системи,\~а тому,\~як убачається\~з матеріалів\~справи,\~позивачем при\~подачі позовної\~заяви до\~суду було\~сплачено судовий\~збір з урахуванням\~понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422 гривень 40 копійок, що підтверджується копією платіжної інструкції № 6 від 08 травня 2025 року, надавач платіжних послуг платника АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» підлягають задоволенню в повному обсязі, суд доходить висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved