Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Позов обгрунтовує тим, що вона та [PERSON] з 10.05.2004 року проживали як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в кімнатах 66 та [ADDRESS] . За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм наших кімнат, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. [INFO] [PERSON] помер у місті Черкаси. Після смерті чоловіка вона звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Харченко М.М. для оформлення спадкових прав. Проте 10.12.2024 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у заявника рішення суду, яке б підтверджувало факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 10.05.2004 року до 24 травня 2024 року; визнати [PERSON] , [INFO] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26,05.2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив суду що [PERSON] ї його батьком, але за його життя вони спілкувалися, відносини не підтримували. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до чч. 2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абз.5 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6\~СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 25 вересня 2024 року у справі № 461/8250/20. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , з 05.06.2002 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта. [PERSON] , [INFO] , з 07.04.2004 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2024 року. Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (дата формування 21.08.2024 року), з заявою про надання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] для отримання допомоги на поховання звернулася [PERSON] 27.05.2024 року між КНП «Комбінат комунальних підприємств» та [PERSON] укладено договір-замовлення про надання послуг з поховання, за що позивачем сплачено 1433 грн. 28.05.2024 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір замовлення на організацію та проведення поховання №721 предметом якого є організація та проведення поховання померлого [PERSON] , [INFO] . 21.08.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Харченко М.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В заяві вказала на те, що спадкоємцем першої черги, який може бути закликаний до спадкування є син померлого - [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 10.12.2024 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Харченко М.М. відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у [PERSON] рішення суду, яке б підтверджувало факт її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10.05.2004 року по 24.05.2024 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проводили спільні витрати. При цьому в будь-якому іншому шлюбі вказані особи не перебували. Отже, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення; в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку з чим суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 10.05.2004 року до [INFO] . Щодо позовної вимоги про визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , то вказана вимога не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1223 СК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. \~Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, після набрання цього судового рішення законної сили, позивач автоматично набуває статусу особи, яка має право на спадкування у четвергу чергу. Судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем за його заявою. На підставі наведеного,

Outcome: partial