Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

21.07.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у тому числі за минулий час. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є дочкою [PERSON] . Її мати померла, тому вона до повноліття перебувала під опікою рідної сестри. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.08.2019 у справі №145/2071/18 відповідача було позбавлено батьківських прав відносно неї. На її утримання, як неповнолітньої дитини, з відповідача стягувалися аліменти. Проте відповідач систематично ухилявся від виконання свого обов`язку, внаслідок чого утворилася значна заборгованість. Факт несплати аліментів за попередній період та наявність боргу прямо підтверджує свідоме ухилення відповідача від обов`язку утримувати свою дитину. [INFO] вона досягла повноліття, у зв`язку з чим виплата аліментів на її утримання як неповнолітньої дитини була припинена. Можливість надання утримання другим з батьків, у зв`язку зі смертю матері - відсутня. ЇЇ опікун до повноліття (рідна сестра) є матір`ю трьох малолітніх дітей, тому надавати матеріальну підтримку їй також не в змозі. Після закінчення школи вона вступила до Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського на денну форму навчання. Термін навчання триватиме до 30.06.2028. Таким чином, вона продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості самостійно себе забезпечувати. Їй відомо, що відповідач має додаткові джерела доходу, зокрема є власником земельної ділянки площею 0,0717 га (кадастровий номер 0524587000:01:002:0156), яку він надає в оренду СФГ "Юність" та отримує дохід у вигляді орендної плати. Зазначає, що на все майно відповідача накладено арешт у межах виконавчого провадження № 63520372 про стягнення аліментної заборгованості на її користь, що вкотре доводить його недобросовісність. Після досягнення повноліття вона намагалась самостійно зв`язатись з відповідачем з метою отримання матеріальної допомоги на навчання в досудовому порядку, однак її прохання були проігноровані. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання за минулий час, починаючи з 01.03.2025 і до 21.07.2025 (дати подання позову), та в подальшому стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3028,00 грн щомісячно до закінчення нею навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.07.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник Пеньшіна С.О. не з`явились, згідно з поданою заявою представник позивача просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги просить задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно (01.09.2025 та 23.09.2025) не з`явився, причин неприбуття суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Вінницькій області від 22.07.2025 № 13/11802 та з Тиврівської селищної ради від 23.07.2025 № 02-24/1013 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі та призначення судового розгляду в судовому засіданні разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. До суду повернулись рекомендовані повідомлення разом з довідкою про відсутність адресата за вказаною адресою. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У постанові від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд констатував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст.199 СК України - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Водночас відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.01.2019 у справі №346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.9). Мати позивачки [PERSON] померла, батько позивачки [PERSON] позбавлений відносно неї батьківських прав, що стверджується рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.08.2019 (а.с.13-14). Постановою старшого державного виконавця Тиврівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №63520372 від 05.11.2020 (а.с.3) та на підставі виконавчого листа № 145/21/20 від 22.10.2020 з відповідача стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 1200 грн щомісячно, починаючи з 10.01.2020 і до досягнення нею повноліття. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 18.07.2025 складає 33949,56 грн, що стверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с.4-5). [INFO] позивачка [PERSON] досягла повноліття. Позивачка [PERSON] є студенткою Вінницького державного педагогічного університету імені М. Коцюбинського, денної форми навчання. Дата початку та закінчення навчання: 01.09.2024-30.06.2025, що стверджується випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи (а.с.6). Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 436060529 від 18.07.2025 (а.с.10), відповідач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0524587000:01:002:0156, площею 0,0717 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орендарем якої є СФГ "Юність", тобто відповідач має додаткове джерело доходу у вигляді орендної плати. Відповідач є особою працездатного віку, а тому може брати участь в утриманні дитини. Отже, позивачка є повнолітньою дитиною відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання доньки. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 3028,00 грн щомісячно є необхідними для забезпечення належного утримання позивача, відтак в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд звертає увагу сторін, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час 01.03.2025 по 21.07.2025 (дату подання позову), суд зазначає таке. Частиною 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять жодних доказів, що позивачка вживала до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст. 191 СК України. Отже, підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період відсутні, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Беручи до уваги, що позовну заяву пред`явлено до суду 21.07.2025, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2026 року. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, а тому вважає за необхідне зазначити, що аліменти підлягають стягненню не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження нею навчання. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved