Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 травня 2022 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] був укладений договір №\~002/15424438-SP,\~шляхом підписання заяви анкети № 1232015, відповідно до якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , зі встановленням кредитного ліміту в розмірі 100000 грн. 00 коп., зі строком кредитного ліміту 365 днів. 15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» відступило право вимоги до відповідача. Відповідно додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Фвід 15 травня 2024 року, реєстру прав вимоги, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 20770 грн. 89 коп., з яких 9907 грн. 04 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10863 грн. 85 коп. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №\~002/15424438-SP від 20 травня 2022 року в розмірі 20770 грн. 89 коп., з яких 9907 грн. 04 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10863 грн. 85 коп. сума заборгованості за відсотками, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність (а. с. 3 зворот). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав (а. с. 53, 54). З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 19 травня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК», як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір, шляхом підписання заяви-анкети № 1232015, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти шляхом встановлення ліміту кредитування рахунку в сумі 100000 грн. 00 коп., на відкритий поточний рахунок [NUMBER] (а. с. 4-7), відповідач погодився, що розмір процентної ставки та комісії може бути змінено банком. 15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, за яким АТ «ТАСКОМБАНК» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором (13, 14). Відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року, переданих фактору клієнтом за договором вбачається, що за кредитним договором розмір заборгованості складає 20770 грн. 89 коп., з яких 9907 грн. 04 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10863 грн. 85 коп. сума заборгованості за відсотками, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а. с. 16). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором складає 20770 грн. 89 коп., з яких 9907 грн. 04 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10863 грн. 85 коп. сума заборгованості за відсотками (а. с. 17, 18). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором заборгованості у загальній сумі 20770 грн. 89 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1514 грн. 00 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 1514 грн. 00 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету (а. с. 42, 46). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561,\~1082\~ЦК України;\~

Outcome: approved