Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 19.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі - ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76369712 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Після того, як 22.05.2023 відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора і 19.12.2023 заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://mycredit.ua/, ТОВ «1 БАНК» направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір № 76369712 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору позики (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора було однозначно встановлено як [PERSON] . Інформація про реєстрацію ТОВ «1 БАНК» в системі BankID НБУ (із статусом абонент надавач послуг) починаючи з 30.06.2020 наявна на офіційній сторінці Національного Банку за посиланням https://bank.gov.ua/ua/bank-id-nbu/abonents. 19.12.2023 позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «1 БАНК» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор Bn2qf17uO0, котрий в свою чергу боржником було 19.12.2023 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору, на умовах визначених офертою. Таким чином, 19.12.2023 між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] було укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «1 БАНК» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 9 500,00 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до умов договору позика надається строком на 30 днів. ТОВ «1 БАНК», свої зобов`язання за договором виконало, надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні позики. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані та не сплативши відсотки за користування позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідач в загальній кількості 1 раз оформлював попередні договори позики у ТОВ «1 БАНК», попередні договори були повністю виконані, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання договору позики. 22.05.2024 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-14/24, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №01.02-14/24, заборгованість [PERSON] за договором позики № 76369712 станом на дату відступлення склала: 31 943,75 грн. Оскільки новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 76369712 від 19.12.2023 становить: заборгованість за основним боргом - 9 500,00 грн, заборгованість по відсотках - 22 443,75 грн, пеня - 0,00 грн, загальна заборгованість - 31 943,75 грн. Враховуючи викладене вище, просить стягнути з [PERSON] , вказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені ними судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.62). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог п.11 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.80) , про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що 19.12.2023 відповідачка [PERSON] уклала з ТОВ «1 БАНК» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76369712, який підписаний електронним підписом останньої, відповідно до умов якого ТОВ «1 БАНК» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 9 500,00 грн, строком на 30 днів, дата повернення позики 17.01.2024, базова процентна ставка (фіксована) 2,5 %, знижена процента ставка в день (застосовується у відповідності до умов програм лояльності) 0,375 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 282,6 %, орієнтовна загальна вартість позики 10 568,75 грн (а.с.8-10). Відповідачка електронним підписом підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 до договору (а.с.10 зворот-11) та паспорт споживчого кредиту (позика на умовах повернення позики в кінці строку позики), інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с.12-13). Позивачем надано копію Правил надання коштів у кредит ТОВ «1 БАНК» (а.с.14-23). Розмір заборгованості відповідачки [PERSON] , перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 76369712 від 19.12.2023 станом на 22.05.2024, відповідно до якого її заборгованість становить 31 943,75 грн, з яких: 9 500,00 грн - заборгованість по тілу позики, 22 443,75 грн - заборгованість за відсотками (а.с.24-26). Факт перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «1БАНК» 19.12.2023 о 15:45:32 год. на суму 9 500,00 грн, на карту [NUMBER] , підтверджується листом АТ «Таскомбанк» від 04.04.2025, яке відповідно до договору укладеного між ним та ТОВ «1 БАНК» про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 74 від 03.08.2020 здійснює перекази грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби (а.с.28). 22.05.2024 між ТОВ «1 БАНК» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор), укладено договір факторингу № 01.02-14/24, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.29-35), серед яких вимоги до відповідачки [PERSON] , на загальну суму 31 943,75 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу, передачу якого зафіксовано в акті прийому передачі реєстру боржників за цим договором факторингу (а.с.36, 39-40, 41). Відповідно до копії платіжної інструкції № 9632 від 23.05.2024 ТОВ «Свеа Фінанс» перерахувало ТОВ «1 БАНК» плату згідно договору факторингу № 01.02-14/24 від 22.05.2024 в сумі 3 696 785,31 грн (а.с.38). Згідно копії платіжної інструкції № 30 від 08.07.2025, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с.1). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Зазначена правова позиція міститься і в постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що договір позики був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п.5,7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 19.12.2023 відповідно до укладеного між нею та ТОВ «1 БАНК» договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76369712 отримала позику у розмірі 9 500,00 гривень, строком на 30 днів, зобов`язалася повернути суму боргу та сплачувати проценти на умовах та в строки визначені договором. Однак, не здійснила оплату процентів та не повернула тіло кредиту, не внесла платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушила його умови, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 31 943,75 грн, яка складається з наступного: 9 500,00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 22 443,75 грн - сума заборгованості за відсотками, вказані обставини відповідачкою не спростовані, тому позов підлягає задоволенню, а вказана заборгованість - стягненню з відповідачки на користь позивача ТОВ «Свеа Фінанс», яке згідно договору факторингу № 01.02-14/24 від 22.05.2024 прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.ст.525, 526, 610-612, 615, 625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України та ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: approved