Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий 25 серпня 2025 року Сердійчук Ярослава Ярославівна (далі також представник) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг партнерс» (далі також позивач) подав позовну заяву до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, посилаючись, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 19061 гривня 82 копійки та судові витрати в загальному розмірі 11422 гривні 40 копійок (далі також позовна заява). Відповідач не подала відзив проти позову. 2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини свого неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 серпня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази. Іванівський районний\~суд Одеської\~області ухвалою від 24 вересня 2025 року постановив розглянути справу заочно. 4. Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин такі 4.1. 02 лютого 2022 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва капітал» (далі ТОВ «Віва капітал») уклали кредитний договір №120336728178, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (далі Договір 1, а.с. 19-20). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (пункт 1.1 Договору 1). Кредит надається строком на 14 днів, а саме до 16 лютого 2022 року. У випадку надання кредиту у день укладення договору, строк дії кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту за договором (пункт 1.5 Договору 1). Період строку дії договору нарахування проценті за користування кредитом здійснюється щоденно за процентною ставкою в розмірі 46737,43 проценти річних, що становить 1,9 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (пункт 1.4.1 Договору 1). 29 травня 2023 року ТОВ «Віва капітал» та товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект центр») уклали договір факторингу №29-05/23, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором 4 перейшло до ТОВ «Коллект центр» (а.с.53-56). 18 лютого 2025 року ТОВ «Коллект центр» та позивач уклали договір відступлення прав вимоги №18-02/25, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором 1 перейшло до позивача (а.с.77-78). Сторони цим погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання первісним кредитором шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі , новому кредитору (відступлення прав вимоги) (пункт 1.1. Договору №18-02/25) Відповідно до витягу з Реєстру Боржників, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Договором 1 (а.с. 82-84). Згідно наданого позивачем розрахунку, за Договором 1 станом на 25 серпня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 5420 гривень, що складається з заборгованості: за основною сумою боргу 2000 гривень; за відсотками 3420 гривень. 4.2. 13 січня 2022 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі також ТОВ «Мілоан») уклали договір про споживчий кредит № 3437252, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (далі також Договір 2, а.с. 27-31). Сума кредиту становить 7000 гривень (пункт 1.2 Договору 2). Кредит надається строком на 15 днів з 13 січня 2022 року (пункт 1.3. Договору 2). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 28 січня 2022 року (пункт 1.4 Договору 2). Комісія за надання кредиту: 1330 гривень, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово (пункт 1.5.1 Договору 2). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 2100 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (пункт 1.5.2 Договору 4). 26 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та позивач уклали договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором 2 перейшло до позивача (далі також Договір №26-07/2024, а.с.59-61). Відповідно до умов цього договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми виявляться меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (пункт 2.2 Договір №26-07/2024). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Договором 2 (а.с. 65-67). Згідно наданого позивачем розрахунку, за Договором 2 станом на 25 серпня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 13641 гривня 82 копійки, що складається з заборгованості: за основною сумою боргу 6318 гривень; за відсотками 5993 гривні 82 копійки; комісією 1330 гривень. 4.3. 01 липня 2024 року позивач та адвокатське об`єднання «Лігал асістанс» уклали договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 (далі також договір, а.с. 14-15). Витяг з\~акту про\~надання юридичної\~допомоги від\~30\~травня 2025\~року свідчить,\~що адвокатське\~об`єднання «Лігал\~асістанс» надало,\~а позивач прийняв правничу (правову) допомогу, яка полягала в такому: надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години, вартістю 3000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 2 години вартістю 6000 гривень. Загальна вартість 9000 гривень (далі також акт, а.с. 18). 5. Норми права, які застосував суд такі 5.1.\~ Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України, далі ЦК). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 207 ЦК). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва (пункт 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК). Договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК). Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК). 5.2. Договір\~про надання\~фінансових послуг\~(крім\~послуг з\~торгівлі валютними\~цінностями та\~послуг з\~переказу коштів,\~якщо відповідні\~правочини повністю\~виконуються сторонами\~у момент\~їх вчинення\~і при\~проведенні відповідних\~операцій у\~суб`єкта первинного\~фінансового моніторингу\~не виникає\~обов`язку здійснення\~ідентифікації та/або\~верифікації клієнта\~згідно із\~законом)\~укладається виключно\~в письмовій\~формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг"; шляхом\~приєднання клієнта\~до договору,\~який може\~бути наданий\~йому для\~ознайомлення у\~вигляді електронного\~документа на\~власному веб-сайті\~особи,\~яка надає\~фінансові послуги,\~та/або\~(у\~разі надання\~фінансової послуги\~за допомогою\~платіжного пристрою)\~на екрані\~платіжного пристрою,\~який використовує\~особа,\~яка надає\~фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (пункт 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). 5.3. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного\~підпису завершується\~створення електронного\~документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). 5.4. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами\~України,\~а також\~іншими актами\~законодавства. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~або електронний\~договір повинні\~містити інформацію\~щодо можливості\~отримання стороною\~такої пропозиції\~або договору\~у формі,\~що унеможливлює\~зміну змісту. Якщо\~покупець (споживач,\~замовник)\~укладає електронний\~договір шляхом\~розміщення замовлення\~за допомогою\~інформаційно-комунікаційних\~систем,\~продавець (виконавець,\~постачальник)\~зобов`язаний оперативно\~підтвердити отримання\~такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього (частина 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про\~електронний цифровий\~підпис",\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (частина 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 5.5. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК). Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК). 6. Мотиви застосування норм права такі 6.1. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК може мати електронну форму, та вважається таким, що укладений в письмовому вигляді Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Під час оформлення замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. 6.2. Суд зазначає, що реєстрація відповідача на сайтах, підписання нею Договорів 1, 2 підтверджує, що вона була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання кредитних коштів. Адже Договори 1, 2 містить відомості, що відповідач ознайомилася та погодилася з їх істотними умовами, які складають договір про надання банківських послуг. Відтак підписанням Договорів 1, 2 відповідач підтвердила прийняття відповідних умов у встановленій законом формі про всі умови кредитування, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Тож суд констатує, що укладення в електронній формі Договорів 1, 2 відповідало волі відповідача, того відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» Договори 1, 2 вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. ТОВ «Мілоан», ТОВ «Віва капітал» свої зобов`язання за кредитним договором виконали та надали відповідачу кредитні кошти в розмірах визначених Договорами 1, 2. Суд зазначає, що відповідно до договорів факторингу відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за Договорами 1, 2 зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Відповідач взяті на себе зобов`язання належно не виконувала, через що має перед позивачем заборгованість за: Договором 1 у розмірі 5420 гривень; Договором 2 у розмірі 13641 гривня 82 копійки, яка складається із сум наведених у розрахунках. Відповідач заперечень щодо позову не надала, а суд самостійно не може поставити під сумнів, що умови Договорів 1, 2, які діяли на час підписання не були зрозумілі відповідачу і не доведені до її відома, включаючи й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. Отже, з огляду на приписи зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення норм ЦК, після підписання Договорів 1, 2 і отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах встановлених кредитним договором, повернути позивачу кредит й сплатити відсотки. Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушила права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі. 7. Висновок суду такий Суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий 8.1. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю. 8.2. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, який підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 8.3. Водночас системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що суд може самостійно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з огляду на критерій обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. Суд зазначає, що визначення співмірності витрат є саме оціночною діяльністю суду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат (витрат на проїзд тощо), пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені способом подання, зокрема розрахункових документів тощо. Однак, під час визначення суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тож не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Тобто заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відтак суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved