Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21 500 гривень за договором про відкриття кредитної лінії №1326-1990 від 04.01.2024. Свій позов ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" обґрунтовує тим, що 04.01.2024 між сторонами, за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "УКРКРЕДИТ ФІНАНС", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічнихі програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1326-1990. Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 4300,00 грн зі строком кредитування 300 днів (базовий період 6 днів), зі сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 2,50% та стандартної 2,50% в день. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує умови кредитного договору в результаті чого станом на 17.06.2025 у неї утворилася заборгованість в розмірі 36 550,00 грн. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими процентами, тому останній просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у розмірі 4300,00 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 17200,00 грн, тобто загальний розмір заборгованості 21500 грн. Ухвалою суду від 25.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 14.08.2025 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання в якому просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу, які останній\~не отримавпро\~що свідчить\~ відстеження\~поштового повідомлення\~Трекінг Укрпошти,\~із відміткою\~"адресат\~відсутній за\~вказаною адресою", що відповідно до п.4 ч.8 ст.128\~ЦПК\~України вважається повідомлений належним чином. Крім того, відповідач про розгляд справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада". Відзив до суду не подав, з заявами та клопотаннями не звертався. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 30.09.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.01.2024 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1326-1990 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 4300,00 грн, строком на 300 днів, зі сплатою 2,5 % за кожен день користування кредитом протягом базового періоду (6 календарних днів), та 2,5% за кожен день користування кредитом. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4300,00 грн підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 17.062025 встановлено, що загальна заборгованість становить 36550,00 грн, та складається з: основного боргу 4300,00 грн, залишок відсотків 32250,00 грн. У позовній заяві позивач зазначив, що було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими процентами у сумі 15050,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 21500,00 грн, а саме прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 4300,00 грн та прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 17200,00 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії укладено між сторонами в електронній формі шляхом підписання позичальником одноразовим ідентифікатором. Тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача. Доказів того, що платіжна картка, на яку ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" було здійснено перерахування коштів, належить не відповідачу, останньою суду не надано. Так само і не надано доказів, що кошти на цю картку позивачем не були перераховані. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором про відкриття кредитної лінії. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання згідно з умовами кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2 422 грн 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved