Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Кременчукводоканал» про захист прав споживача. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є споживачем послуг КП «Кременчукводоканал» за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] . Вказану квартиру [PERSON] придбала на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2021 року. Однак, відповідач обліковує заборгованість за її особовим рахунком в сумі 13555,94 грн. за період, коли вона не була власником, а саме, з грудня 1999 року до 22.05.2021 року. Позивачка зазначає, що у неї немає обов`язку сплачувати борги попереднього власника квартири, оскільки вона не була їх споживачем та в договорі купівлі-продажу квартири відповідний обов`язок відсутній. Нарахована заборгованість позбавила позивачку можливості отримати передбачену законодавством субсидію. Крім того, відповідач здійснює моральний тиск з метою погашення боргу попереднього власника. Позивачка стверджує, що внаслідок таких дій відповідача зазнала моральної шкоди, яку вона оцінює у 100\~000 грн. Позивачка прохає зобов`язати КП «Кременчукводоканал» виключити з обліку по її особовому рахунку № [NUMBER] за квартирою по [ADDRESS] заборгованість попередніх власників квартири за період до 25.05.2021 року в сумі 12725,19 грн. 28.08.2025 року засобами поштового зв`язку КП «Кременчукводоканал» направив до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог. Відповідач зазначив, що позивачка зверталася до КП «Кременчукводоканал» з метою з`ясування природи виникнення боргу, на що їй 17.08.2022 року надано відповідь про те, що заборгованість в сумі 12725,19 грн. утворилася в період з грудня 1999 року по 25.05.2021 року. У відповіді зазначено, що вказану заборгованість не буде списано з особового рахунку позивачки, однак, буде стягнуто з попереднього власника. При цьому, відповідач зазначає, що особовий рахунок оформляється на житлове приміщення, а не на особу. Сама позивачка звернулася для переоформлення особового рахунку з попередніх власників на себе лише 12.07.2024 року. Також, відповідач зазначив, що при переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості по особовому рахунку квартири за послуги попередніх власників. Тому списати, не нараховувати або виключити заборгованість попереднього власника не має жодних правових підстав. Щодо оформлення позивачкою субсидії, то відповідач вказує, що позивачка не зверталася до відповідача за довідкою про те, що спірна заборгованість утворилася за період до набуття нею права власності на квартиру (до 25.05.2021). Відповідач зазначив, що списання заборгованості є його правом, а не обов`язком, а тому вказане питання не може вирішуватися у рішенні суду. Крім того, зауважив, що позивачка на час укладення договору купівлі-продажу мала переконатися, що до неї не перейдуть борги попереднього власника. Заподіяння позивачці моральної шкоди відповідач вважає недоведеним. 09.09.2025 року засобами системи «Електронний суд» представником позивачки подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що поняття «особовий рахунок» не має нормативного визначення, учасниками цивільно-правових відносин є саме фізичні або юридичні особи, а нерухоме майно може бути лише об`єктом таких відносин. Вважає необґрунтованими посилання відповідача на неможливість виключення з особового рахунку позивачки заборгованості попереднього власника. Крім того, зазначив, що відповідач здійснює тиск на позивачку шляхом направлення на її адресу проектів заяв про видачу судових наказів, метою яких є примусити позивачку сплатити борг, що виник не за її зобов`язаннями. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. На запитання суду пояснив, що моральну шкоду визначено в сумі на 100 тисяч гривень з огляду на власні відчуття, оскільки будь-яка неправомірна поведінка спричиняє страждання. Методики визначення розміру моральної шкоди не існує. Також заперечив проти усного клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки його перебіг зупинявся у зв`язку із запровадженням воєнного стану. Представник КП «Кременчукводоканал» проти задоволення позову заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. На запитання суду пояснила, що особовий рахунок оформлено на квартиру і він один для всіх комунальних організацій. Сума заборгованості за період до набуття права власності на квартиру позивачкою становить 12725,19 грн. Відповідач дізнався про те, що позивачка стала власницею квартири 12.07.2022 року. Обчислення заборгованості за особовим рахунком здійснюється відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік». Відповідач зазначив, що проекти заяв про видачу судового наказу про стягнення заборгованості виготовляє «машина» і вони направляють такі проекти на адресу, а не на ім`я позивачки. Також вказала, що позивачкою пропущено строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд виходить з наступного. Згідно ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг, зокрема, належать послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Комунальне підприємство «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розумінні пунктів 5, 6 ч.1 ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] , набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2021 року. /а.с.7-8, 9/ Відтак, позивачка стала споживачем послуг КП «Кременчукводоканал» лише з моменту придбання квартири, тобто з 25.05.2021 року. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок сплачувати за житлово-комунальні послуги покладається на їх споживача. Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно відповіді КП «Кременчукводоканал» 17.08.2022 року спірна заборгованість в сумі 12725,19 грн. за вказаною адресою обліковується за період з 1999 року до 25.05.2021 року. /а.с.11 на звороті, 10, 12/ Тобто, цей період повністю передує моменту набуття позивачкою права власності на зазначене житло. У договорі купівлі-продажу квартири від 25.05.2021 року, наданому позивачкою, відсутня умова про її обов`язок (як покупця) щодо погашення існуючої заборгованості по оплаті комунальних послуг попереднього власника (продавця). Відтак, у позивачки не виник обов`язок перед КП «Кременчукводоканал» щодо сплати заборгованості за період з 1999 року до 25.05.2021 року. При цьому, з відповіді КП «Кременчукводоканал» убачається, що за вказаною адресою переоформлено особовий рахунок з попереднього квартиронаймача на [PERSON] , внесено зміни щодо зареєстрованих осіб. Отже, станом на 17.08.2022 року (на день надання відповіді [PERSON] ) відповідач був обізнаний про зміну власника житла та переоформив особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина не заперечувалася у судовому засіданні представником КП «Кременчукводоканал». Суд відхиляє доводи відповідача про те, що особовий рахунок оформляється на житлове приміщення, а не на особу, оскільки зобов`язання зі сплати за послуги є особистим зобов`язанням споживача, а не обтяженням квартири. Попри це, відповідачем не вчинено жодних дій щодо списання заборгованості за особовим рахунком [PERSON] , за період, коли вона не була власницею житла та споживачем відповідних послуг. Навпаки, з доданої до позову копії проекту заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості убачається, що КП «Кременчукводоканал», будучи обізнаним про зміну власника та переоформлення особового рахунку, продовжує надсилати за адресою [PERSON] вимоги щодо стягнення заборгованості за період, коли вона не була власником квартири, за якою надавалися послуги. Заборгованість продовжує обліковуватися за особовим рахунком позивачки. Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що копії проектів заяв про видачу судового наказу про стягнення заборгованості формує «машина». Так, контроль за усіма механічними процесами здійснюють працівники КП «Кременчукводоканал», які знаючи про зміну власника житла та про переоформлення рахунку, не вжили заходів щодо впорядкування обліку заборгованості з урахуванням наведених змін. Також, суд відхиляє посилання представника КП «Кременчукводоканал» на те, що підприємство не має претензій до [PERSON] і не збирається стягувати з неї заборгованості. Такі посилання не відповідають фактичним діям КП «Кременчукводоканал», яке продовжує облік заборгованості за період з 1999 року до 25.05.2021 року за особовим рахунком оформленим на нового власника, та надсилає за адресою нового власника вимоги про стягнення заборгованості за вказаний період. В цьому контексті, суд враховує правову позицію сформовану Верховним Судом у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 про наступне. «Відповідно до\~статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,\~якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином,\~новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати.\~Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.» Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання КП «Кременчукводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за квартирою по [ADDRESS] заборгованість попереднього власника за період до 25.05.2021 року. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Закон України від 30 березня\~2020 року № 540-IX\~щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року. Таким чином, зупинення строку позовної давності відбулося з 02 квітня 2020 року. Відповідно до п.1 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 27\~червня 2023\~року №651\~"Про\~відміну на\~всій території\~України карантину,\~встановленого з\~метою запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2" скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Крім того, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення. Згідно з п. 19 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, на момент звернення [PERSON] до суду із позовом строк позовної давності не сплив. Щодо стягнення моральної шкоди з КП «Кременчукводоканал» суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст..23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає,\~зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20) У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Обґрунтовуючи заподіяння моральної шкоди позивачка посилається на те, що внаслідок неправомірних дій КП «Кременчукодоканал», які полягають в обрахуванні за її особовим рахунком заборгованості попереднього власника квартири, вона була позбавлена можливості отримати житлову субсидію. Крім того, позивачка у позові та її представник у судовому засіданні посилалися на тиск з боку відповідача, який полягав у направленні вимог про погашення заборгованості попереднього власника на адресу [PERSON] . На підтвердження своїх доводів позивачка додала до позовної заяви відповідь від 03.04.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій йдеться про те, що за результатами проведеної перевірки [PERSON] відмовлено в призначенні субсидії на житлово-комунальні послуги, у зв`язку з отриманою інформацією про наявну заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії. У відповіді зазначено, що загальний розмір заборгованості складає 18246,77 грн., з яких: -Послуга з централізованого постачання 5541,67 грн.; -Послуга з управління багатоквартирним будинком 5869,26 грн.; -Послуга з централізованого водовідведення 6428,26 грн. При цьому, суд відхиляє посилання представника КП «Кременчукводоканал», що у позивачки була наявна заборгованість за комунальні послуги й перед іншою комунальною службою. Дійсно, у відповіді Управління ПФУ зазначено про заборгованість, в тому числі, за послугу з управління багатоквартирним будинком 5869,26 грн. Втім, згідно вказаної відповіді УПФУ основну суму заборгованості (близько 12 тисяч гривень) становить заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Тобто, сума еквівалентна заборгованості перед КП «Кременчукводоканал» попередніх власників квартири, яку придбала [PERSON] . Відтак, безумовно, одним з факторів, який став підставою відмови Управлінням ПФУ в Полтавській області у призначенні позивачці субсидії, є заборгованість, яка безпідставно обраховується відповідачем за особовим рахунком позивачки. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що з боку відповідача КП «Кременчукводоканал» мали місце протиправні дії щодо обрахування за особовим рахунком позивачки заборгованості, які потягли за собою негативні наслідки для останньої, що полягають у неможливості оформлення субсидії [PERSON] , отриманні вимог про погашення заборгованості попереднього власника квартири, її переживаннях та душевних стражданнях у зв`язку з цим. Заподіяну моральну шкоду позивачка оцінює у 100000 грн. Вказаний розмір моральної шкоди за словами представника позивачки у судовому засіданні визначено за власними відчуттями. Висновків судово-психологічної експертизи з метою визначення глибини душевних страждань позивачкою не надано. Представник позивачки зазначив, що на сьогодні не існує методик визначення розміру моральної шкоди. Суд таке посилання відхиляє, оскільки у реєстрі методик проведення судових експертиз наявна методика О. Ерделевського (Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань). У постанові ОП КЦС ВС від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказано, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. Визначаючи розмір\~відшкодування,\~суд має\~керуватися принципами\~розумності,\~справедливості та\~співмірності.\~Розмір відшкодування\~моральної шкоди\~має бути\~не більшим,\~ніж достатньо\~для розумного\~задоволення потреб\~потерпілої особи,\~і не\~повинен приводити\~до її\~безпідставного збагачення. (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц). Суд погоджується з доводами представника позивачки [PERSON] про те, що остання внаслідок дій КП «Кременчукводоканал» щодо безпідставного обрахування за її особовим рахунком заборгованості попереднього власника зазнала певного дискомфорту та душевних страждань, внаслідок неможливості оформлення передбачених законодавством пільг та отримання вимог про погашення заборгованості за послуги, які їй не надавалися. Разом з тим, суд доходить висновку, що заявлений розмір моральної шкоди 100\~000 грн. є невиправдано завищеним, оскільки в дев`ять разів перевищує розмір безпідставної заборгованості, явно не відповідає серйозності наслідків, що настали, та набуває ознак безпідставного збагачення. З огляду на характер протиправних дій відповідача, їх тривалість, враховуючи, що певною сатисфакцією є саме по собі задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку позивачки заборгованості попереднього власника, суд вважає розумним, достатнім та співмірним стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи розмір заявлених позовних вимог (12725,19 грн. та 100000 грн.) сума судового збору належного до стягнення в обох випадках становитиме по 1211,20 грн., а всього 2422,40 грн.

Outcome: partial