Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що є племінником [PERSON] (рідний брат його батька [PERSON] ), інваліда 2 групи після важкої черепно-мозкової травми, внаслідок чого не може самостійно доглядати себе, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, забезпечити себе благами життєвої необхідності, а тому він здійснює постійний стороннній догляд за ним. Вважає, що він може бути призначений опікуном [PERSON] , так як інших членів сім`ї першого споріднення в нього немає на котрих згідно закону покладено обов`язок здійснювати за ним догляд, оскільки його батько [PERSON] (рідний брат [PERSON] ) є непрацездатною особою (пенсіонер) і по стану свого здоров`я не може бути опікуном, інших членів сім`ї, які б мали змогу та бажання бути опікуном немає. 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 29 січня 2025 року призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. 30\~травня 2025\~року надійшов висновок експерта № 172/2025 від 22 травня 2025 року про проведення судово-психіатрично експертизи, в зв"язку з чим 02 червня 2025 року поновлено провадження у справі. Представник заявника Микитюк Т.І. подала заяву про розгляд справи проводити без її участі (а.с.154). \~ \~ \~ \~Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст.30, 39, 40 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, заявник є племінником [PERSON] , [INFO] (а.с.12-14). [PERSON] хворіє: важка відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку важкого ступеня з ураженням лобних та скроневих доль головного мозку. Гостра епідуральна та субдуральна гематома зліва із здавленням головного мозку. САК. Перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу. Забійна рана потиличної ділянки голови (03 жовтня 2013 року). Стійкі залишкові явища внаслідок ЧМТ у вигляді післятравматичного кистозно-рубцевого церебрального архноїдиту із стійким цефалгічним, астеновегативним, пірамідним, вестибуло-атактичним синдромами у фазі клінічної субкомпенсації. Стан після операції (декомпресивна трепанація черепа зліва, видалення внутрішньочерепної гематоми). Ангіопатія сітківки обох очей. Післяопераційний дефект кісток черепа зліва, органічне ураження ЦНС травматичного генезу з інтелектуально-мнестичним ураженням цифалгічним синдромом (а.с.15, 27-31). [PERSON] звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра 27 грудня 2024 року, де отримав консультативний висновок з діагнозом: наслідки після перенесеної важкої ЧМТ внаслідок органічного ураження головного мозку з когнівтивними порушеннями важкого ступеня (а.с.65). [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.10). З виписки з акту огляду МСЕК серії АВ №0369090 вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої група загального захворювання з 02 червня 2014 року безстроково та згідно висновку №67 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.16-17). З висновку консультанта заявник [PERSON] практично здоровий, на «Д» обліку не перебуває та може здійснювати догляд. [PERSON] , батько заявника, перебуває на «Д» обліку з 2010 року з приводу ІХС Стенокардія напруги ФК ІІ-ІІІ. Постінфарктний та дифузний кардіосклероз СН ІІ ФКІІ. Гіпертонічна хвороба ІІ, ст 3 ризик 4. Рекомендовано обмежити фізичне навантаження (а.с.25-26). З відповіді КНП «Болехівська ЦМЛ» вбачається, що [PERSON] звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра 27 грудня 2024 року, де отримав консультативний висновок з діагнозом: наслідки після перенесеної важкої ЧМТ, внаслідок органічного урадедження головного мозку з когнітивними порушеннями важкого ступеня (а.с.65). Крім того, з висновку судово-психіатричного експерта № 172/2025 від 22 травня 2025 року встановлено, що [PERSON] \~страждає стійким хронічним психічним розладом посттравматичною деменцією, що згідно МКХ-10, F02.8. Внаслідок зазначеного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.100-103). А відтак, у відповідності до вимог ст. 39 ЦК України, [PERSON] слід визнати недієздатним. Суд також вважає за необхідне зазначити, що, згідно з ч. 6, 7\~ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Разом з тим вимоги заяви в частині призначення заявника опікуном [PERSON] не є обгрунтованими та не підлягають до задоволення. Відповідно до статті 41\~ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55\~ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58\~ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною першою статті 60\~ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи\~(у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60\~ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18). Відповідно до статті 62\~ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положеннями статті 63\~ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67\~ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду\~від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Як встановив суд, до матеріалів справи долучено подання опікунської ради щодо доцільності призначення заявника опікуном [PERSON] . Відповідно до подання опікунської ради виконавчого комітету Болехівської міської ради від 08 серпня 2025 року (а.с.160-161), яке затверджено рішенням виконавчого комітету № від 26 серпня 2025 (а.с.158-159), заявник зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та фактично здійснює догляд за своїм дядьком [PERSON] , який є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання безстроково та не здатний усвідослювати значення своїх дій і керувати ними, що зумовлює необхідність у постійному сторонньому догляді. Водночас, даючи оцінку наданому поданню, суд вважає, що такий є формальним, без з`ясування всіх обставин справи. Зокрема, подання органу опіку та піклування не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість та доцільність заявника бути опікуном. Також, подання не містить інформації про наявність інших членів сім`ї або інших осіб, які перебувають з недієздатною у родинних стосунках, і не мотивовано, чому вони не мають можливості здійснювати опіку над [PERSON] . Так, в поданні зазначено про відсутність інших осіб, які б могли бути опікунами [PERSON] , однак дане твердження належним чином не обґрунтовано. Судом з`ясовано, що у [PERSON] є брат [PERSON] і лише та обставина, що він є особою пенсійного віку не може свідчити, що він не може здійснювати опіку над своїм братом. Окрім цього,\~суд звертає\~особливу увагу\~на те,\~що заявник\~в судовому\~засіданні вказав\~на те,\~що на\~час перебування\~його на\~військовій службі\~в ЗСУ\~(а.с.124)\~ догляд за [PERSON] здійснює його батько, сусіди, а також представники влади. У поданні органом опіки та піклування не було з`ясовано питання можливості призначення опікуном [PERSON] , який є військовозобов`язаним, а в умовах воєнного стану орган опіки має належно з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном, ураховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин. У постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65\~Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань\~в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Отже, органом опіки та піклування не з`ясовано можливості заявника здійснювати повноваження опікуна з огляду на те, що останній на даний час перебуває на військовій службі і чи фізично він має можливість виконувати такі функції, а також не мотивовано чому інші близькі родичі недієздатної не можуть опікуватися ним. Суд також звертає увагу і на те, що хоча законодавство прямо не забороняє військовослужбовцям бути опікунами, фактична можливість виконання обов`язків опікуна в повному обсязі є суттєво обмеженою. Військова служба передбачає часті відрядження, ненормований графік, а в умовах воєнного стану\~підвищену ймовірність перебування в зоні бойових дій. Це ставить під сумнів здатність заявника забезпечити постійний та належний догляд за недієздатною особою. Враховуючи специфіку військової служби, заявник не зможе забезпечити стабільність та безперервність догляду, що є критично важливим для недієздатної особи з психічними розладами. Крім того, слід зазначити, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь - яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків як опікунів, так і підопічного. Правові наслідки для опікунів, підопічного виникають виключно в результаті ухвалення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі. Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 496/4271/16-а, провадження № 11-606апп18. Суд, ухвалюючи рішення, повинен керуватися насамперед інтересами недієздатної особи, а не особистими інтересами заявника. В умовах воєнного стану, коли життя та здоров`я військовослужбовців піддаються підвищеному ризику, призначення заявника опікуном може створити додаткову нестабільність та загрозу для недієздатної особи. При цьому, якщо жоден з родичів не може або не виявляє бажання бути опікуном, можна розглянути варіант патронатного догляду, де професійний доглядач забезпечуватиме необхідну допомогу. Орган опіки та піклування повинен оцінити всі обставини та надати висновок щодо того, хто найкраще відповідає інтересам недієздатної особи. Відтак, враховуючи наявність альтернативних варіантів, які відповідають інтересам недієздатної особи, призначення заявника опікуном [PERSON] є недоцільним. Таким чином, оскільки у [PERSON] є інші близькі родичі, зокрема, брат, який може бути його опікуном, а заявник призваний за мобілізацією та проходить військову службу, що унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна, суд приходить висновку про відмову у задоволенні вимоги про призначення його опікуном із зазначених вище підстав. Водночас, суд до призначення опікуна недієздатному [PERSON] , обов`язок здійснення опіки над ним покладає на виконавчий комітет Болехівської міської ради Івано\~Франківської області, як орган опіки та піклування. На підставі викладеного, ст.\~30,\~39-41,\~60,\~63 ЦК України, ст.\~293,\~299 ЦПК України\~та

Outcome: dismissed