Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.02.2014 на користь [PERSON] на утримання неповнрлітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 7/24 до 1/9 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.05.2023 на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/9 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.01.2025 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/9 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.02.2014 по справі № 748/321/14-ц позивач з січня 2014 року сплачує на користь колишньої дружини [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7/24 частин всіх видів доходів. 26.05.2023 Новозаводським районним судом м. Чернігова по справі № 751/3628/23 прийнято судовий наказ про стягнення із позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2023 та до досягнення дитиною повноліття. 24.07.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 722. [INFO] народилась їх спільна дитина - дочка [PERSON] . 31.01.2025 Новозаводським районним судом м. Чернігова по справі № 751/1019/25 прийнято судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2025 та до досягнення дитиною повноліття. З позивача стягуються аліменти на кожну дитину окремо, але в різних розмірах. У зв`язку з укладенням шлюбу, народженням дитини, та сплати аліментів на третю дитину, відбулись зміни сімейного, майнового стану позивача та погіршення його матеріального становища, що відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього за рішеннями судів. Позивач вважає, що діти народжені у різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Ухвалою судді від 08.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с.46). 15.04.2025 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ніколаєвої Г.Г. надійшов відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Вказує, що зміна сімейного стану платника аліментів не є автоматичною підставою для зменшення обов`язку утримання першої дитини, а сплата аліментів на іншу дитину не може здійснюватись за рахунок погіршення умов утримання попередньої дитини. Позивач не надав жодного доказу, який би доводив істотне зниження доходу або погіршення фінансового стану, що унеможливлює сплату встановленого судом розміру аліментів. Син [PERSON] має постійні потреби, пов`язані з його розвитком, навчанням, медичним обслуговуванням, повноцінним харчуванням, його забезпечення неможливо здійснювати належним чином у випадку зменшення розміру аліментів до 1/9 частки від доходу позивача, що є непропорційним потребам дитини та її праву на гідне існування (а.с.69-72). 18.04.2025 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Журби В.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Вказує, що посилання позивача на погіршення майнового стану у зв`язку з утриманням дитини від нового шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають разом. Водночас [PERSON] звернулась до суду про стягнення аліментів з [PERSON] , вважає, що метою такого звернення є формалізація участі іншого з батьків у матеріальному забезпеченні дитини, ініціювання стягнення аліментів у такому випадку може розцінюватись як зловживання правом, спрямоване не на захист інтересів дитини, а на досягнення особистої вигоди. З наданої позивачем довідки про розмір грошового забезпечення станом на 2024 рік не вбачається погіршення майнового стану позивача. Зазначає, що позивач окрім сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] у добровільному порядку допомоги не надає, має заборгованість по сплаті аліментів. Увесь час вихованням та утриманням дочки займалась мати, яка оплачувала лікування, гуртки, одяг, засоби гігієни, харчування та ін. Одночасно попри базові затрати на утримання дитини витрати збільшились, оскільки дочка навчається у 9 класі, готується до складання іспитів, та відвідує репетиторів, яких оплачує мати. За змістом ч.3 ст. 70 ЗУ «Про виконаче провадження» у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на вказану норму, загальна сума аліментів, вказана позивачем у позовній заяві не суперечить нормам чинного законодавства. Просить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] поненсені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (а.с.83-88). Ухвалою Новозаводського районного суду від 01.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 140 -141). Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.144). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Журба В.С. у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, проти позовних вимог заперечує, просить у позові відмовити (а.с.145). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Ніколаєва Г.Г. у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, проти позовних вимог заперечує, просить у позові відмовити (а.с.145). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 11, 12, 13). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.02.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7/24 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). 26.05.2023 судовим наказом Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі №751/3682/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.16). 31.01.2025 судовим наказом Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі №751/1019/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.01.2025 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.07.2024 року (а.с.14). Відповідно довідки в/ч [NUMBER] сержант [PERSON] п еребуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у в/ч [NUMBER] з 21.03.2024 (а.с.9). Згідно довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення в/ч [NUMBER] , за період з березня 2024 по грудень 2024, сума відрахувань по аліментам [PERSON] становить 361620,40 грн (а.с.10). Відповідач [PERSON] змінила прізвище згідно Свідоцтву про зміну прізвища виданого 30.09.2014 з [PERSON] на [PERSON] (а.с.32), згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.09.2023 з [PERSON] на [PERSON] (а.с.32зворот,33), згідно Свідоцтва про шлюб виданого 02 лютого 2021 з [PERSON] на [PERSON] (а.с.33зворот). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами 1 і 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Проте позивач, тобто особа, яка сплачує аліменти, має довести, що змінились обставини, що існували при ухваленні рішення про стягнення аліментів. За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги для зменшення розміру аліментів, позивач зазначає, що у нього змінився сімейний стан та істотно змінилось матеріальне становище. На теперішній час на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, виконавчою службою стягуються аліменти на кожну дитину окремо, але в різних розмірах (7/24, , ). Судом встановлено, що позивач сплачує аліменти на трьох дітей, 7/24, , частки від доходу, тобто 79,12 %. Відповідно до ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Отже, з урахуванням встановлених вище фактичних обставин справи, ураховуючи зміну сімейного стану позивача, його матеріальний стан, з урахуванням погіршення майнового стану позивача, рівність батьківських обов`язків, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивача з 7/24, , частки доходу на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу -із дня подання такої заяви. У всіх інших випадках, в тому числі у разі зміни як способу стягнення аліментів, так і розміру їх стягнення, стягнення аліментів відбувається за загальним правилом - з дня набрання рішенням законної сили. Зокрема, як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів на користь держваи судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп, у рівних частках з кожного, тобто по 403 грн 73 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога відповідачу [PERSON] надавалася на підставі договору №179 про надання правничої допомоги від 25.03.2025 адвокатом Журбою В.С. (а.с.89). Відповідачем [PERSON] на користь адвоката сплачено грошові кошти у розмірі 5000 гривень за надання правничої допомоги, що підтверджується актом виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 25.03.2025 №179 (а.с.90) та квитанцією від 25.03.2025 (а.с.89а). У разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені частково, позивачем не заявлено клопотання про зменшення розміру вказаних витрат, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у сумі 2857 грн 14 коп.

Outcome: partial