Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що 05.12.2024 року приблизно о 19 год. 10 хв. в м. Ужгороді по вул. Мирослава Скорика мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda» державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volkswagen» державний номерний знак « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2024 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 37\~770,70 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 4\~380,00 грн. Вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Зазначає, що загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 42\~150,70 грн., проте 18.05.2025 року відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 5\~269,00 грн., а відтак просить стягнути з відповідача збитки в порядку регресу в розмірі 36\~881,70 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надав, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 05.12.2024 року о 19 год. 10 хв. в м. Ужгород, вул. Мирослава Скорика (Василя Сурикова) 4, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , при цьому транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2024 року по справі №308/19677/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з центральною базою даних МТСБУ відповідальність транспортного засобу державний номерний знак [NUMBER] не застрахована. 12.12.2024 року [PERSON] подала МТСБУ повідомлення про дану дорожньо-транспортну пригоду. 12.12.2024 року власник транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак « [NUMBER] » звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до звіту №16/01/2025 від 10.01.2025 року про визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля Volkswagen Golf Variant, державний номерний знак [NUMBER] , вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля Volkswagen Golf Variant, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова (VIN) [NUMBER] в ДТП, яка мала місце 05.12.2024 року становить 40722 (сорок тисяч сімсот двадцять дві) гривні, 70 коп. (без врахування ПДВ). На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3.1/2059 від 24.01.2025 року, а також згідно довідки №1 від 21.01.2025 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодувало [PERSON] шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 37\~770,70 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №641085 від 24.01.2025 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 4\~380,00 грн., а саме на оплату суб`єкту оціночної діяльності фізичній особі-підприємцю [PERSON] за складання звіту №16/01/2025 від 10.01.2025 року про визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля Volkswagen Golf Variant, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується платіжною інструкцією №354414 від 14.01.2025 року МТСБУ звернулось до [PERSON] з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 42\~150,70 грн.. [PERSON] частково відшкодував такі збитки на суму 5\~269,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6sCJoJugefpQqmVKAmNVF59F7P62IZfr3iG від 18.05.2025 року. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі п.п.1 п. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Також відповідно до п.п.1 п.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи вищенаведене, встановлено, що до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі регламентної виплати матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Volkswagen Golf Variant, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.12.2024 року о 19 год. 10 хв. в м. Ужгород, вул. Мирослава Скорика (Василя Сурикова) 4. Враховуючи вищезазначені обставини та положення статей 1187, 1191 ЦК України, статей 38, 41 Закону України «Про страхування», у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 37\~770,70 грн. та складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №16/01/2025 від 10.01.2025 року у сумі 4\~380,00 грн., а разом у сумі 42\~150,70 грн.. Проте суд враховує часткове відшкодування відповідачем збитків позивачу на суму 5\~269,00 грн. та дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути 36\~881,70 грн. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved