Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Представник позивача через систему "Електронний суд" звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 30.11.2024-100001653 від 30.11.2024 у розмірі 18760, 00 грн. та судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує умови вищевказаного договору. Ухвалою судді від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позові просить розглянути справу за відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає частково. В частині стягнення комісії в сумі 1400 грн. просить відмовити. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.11.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 30.11.2024-100001653, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки кредитного договору № 30.11.2024-100001653, (кредитної лінії), які підписано шляхом застосування цифрового власноручного підпису та одноразового ідентифікатора Е567. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит в розмірі 7000 грн. Строк кредиту: 98 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту - 07.03.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20 % від суми кредиту та дорівнює 1400, 00 грн. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит. Неустойка: 70 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 183-2107 від 21.07.2025, 30.11.2024 відповідачці було перераховано кошти на суму 7000,00 грн., номер картки [NUMBER] «призначення платежу: видача да договором кредиту № 30.11.2024-100001653 (а.с. 10). Отже, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Згідно копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 30.11.2024-100001653 від 30.11.2024, заборгованість по кредитному договору № 30.11.2024-100001653 від 30.11.2024 складає: 7000,00 грн. - основний борг; 6860,00 грн. - проценти; 1400,00 грн. - комісія; 3500,00 грн. - неустойка. Разом 18 760,00 грн. (а.с. 10 зворот). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в спра Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього кодексу. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п. 7 Кредитного договору № 30.11.2024-100001653 від 30.11.2024 зазначено, що розмір комісії пов`язаної з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1400 гривень. Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем у межах споживчого кредитування додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Водночас, згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»). З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинностіЗаконом України «Про споживче кредитування`щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої тадругої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Таким чином, нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості у вказаному договорі є безпідставним, а тому вказана комісія не підлягає стягненню. Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2241,62 гривень.\~

Outcome: partial