Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідача Приватного підприємства «Агробізнес-2» про розірвання договору оренди землі. Стислий виклад позиції позивача. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.4013 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0144, розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровського району, Салганської сільської ради, масив № [NUMBER] г ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №218458. 01.04.2015 року [PERSON] уклав договір оренди землі №17 з Приватним підприємство «Агробізнес-2» щодо надання в оренду земельної ділянки площею 4,4013 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0144, вказаний договір укладений на 10 (десять) років. Відповідно до вказаного договору позивач [PERSON] надає, а приватне підприємство «Агробізнес-2» приймає в строкове платне користування, на умовах оренди, земельну ділянку загальною площею 4,4013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером земельної ділянки 5120886600:01:005:0144. Актом приймання-передачі земельної ділянки підтверджується факт передачі [PERSON] в оренду земельної ділянки площею 4,4013 газ кадастровим номером5120886600:01:005:0144 приватному підприємству«Агробізнес-2». Відповідно до пункту 6 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі не менш 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду, що складає 3 356 гривень 39 копійок, або в відробітковій формі та продукції. Пунктом 8 Договору зазначено, що орендна плата виплачується щорічно, непізніше ніж до 20 грудня звітного року. Водночас, Приватне підприємство «Агробізнес-2» з 2022 року не виплачує орендну плату Позивачу за Договором оренди землі від 01.04.2015 року №17. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Так пунктом 8 Договору оренди землі від 01.04.2015 року №17 зазначено, що орендна плата виплачується щорічно, не пізніше ніж до 20 грудня звітного року, таким чином орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. На даний час Приватне підприємство «Агробізнес-2» не виплачує Позивачу орендну плату за Договором оренди землі від 01.04.2015 року №17. Позивач неодноразово звертався в усній формі до директора Приватного підприємства «Агробізнес-2» з питання виплати заборгованості за Договором оренди землі від 01.04.2015 року №17 за період часу з 2022 роки по теперішній час, але питання до цього часу так і залишилося не вирішеним, орендну плату Відповідачем не виплачено. Позивач вважає, що порушення строків виплати орендної плати за користування земельної ділянки з 2021 порушенням статті 526 Цивільного кодексу України. Враховуючи той факт, що позивач позбавлений можливості інакше, ніж у судовому порядку захистити свої порушені права як власника земельної ділянки, тому він змушений звертатись до суду з даним позовом. Процесуальнідії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі №495/5790/25. Призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимогу підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача приватного підприємства «Агробізнес-2» адвокат Клименко С.Ю. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги позивача визнають повністю, проти задоволення позовної заяви в повному обсязі не заперечують. Відповідно до ч.3\~ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.ч.3,4 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно із ч.4\~ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього\~Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~наголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~законодавець закріпив, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Предметом спору в даній справі є правовідносини щодо договірних зобов`язань, які регулюються\~Законом України «Про оренду землі»,\~Земельним Кодексом України\~та\~Цивільним Кодексом України. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.4013 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0144, розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровського району, Салганської сільської ради, масив № [NUMBER] г ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №218458. 01.04.2015 року [PERSON] уклав договір оренди землі №17 з Приватним підприємство «Агробізнес-2» щодо надання в оренду земельної ділянки площею 4,4013 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0144, вказаний договір укладений на 10 (десять) років. Відповідно до вказаного договору позивач [PERSON] надає, а приватне підприємство «Агробізнес-2» приймає в строкове платне користування, на умовах оренди, земельну ділянку загальною площею 4,4013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером земельної ділянки 5120886600:01:005:0144. Актом приймання-передачі земельної ділянки підтверджується факт передачі [PERSON] в оренду земельної ділянки площею 4,4013 газ кадастровим номером 5120886600:01:005:0144 приватному підприємству«Агробізнес-2». Відповідно до пункту 6 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі не менш 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду, що складає 3 356 гривень 39 копійок, або в відробітковій формі та продукції. Пунктом 8 Договору зазначено, що орендна плата виплачується щорічно, непізніше ніж до 20 грудня звітного року. Водночас, Приватне підприємство «Агробізнес-2» з 2022 року не виплачує орендну плату Позивачу за Договором оренди землі від 01.04.2015 року №17. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду тавідповідальності за її несплату. Так пунктом 8 Договору оренди землі від 01.04.2015 року №17 зазначено, що орендна плата виплачується щорічно, не пізніше ніж до 20 грудня звітного року, таким чином орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. На даний час Приватне підприємство «Агробізнес-2» не виплачує Позивачу орендну плату за Договором оренди землі від 01.04.2015 року №17. Позивач неодноразово звертався в усній формі до директора Приватного підприємства «Агробізнес-2» з питання виплати заборгованості за Договором оренди землі від 01.04.2015 року №17 за період часу з 2022 роки по теперішній час, але питання до цього часу так і залишилося не вирішеним, орендну плату Відповідачем не виплачено. Позивач вважає, що порушення строків виплати орендної плати за користування земельноїділянки з 2021 порушенням статті 526 Цивільного кодексу України. Відповідно ч. 1ст. 792 ЦК України договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі»\~вказує, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є\~Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст.1 вказаного Закону\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до\~ст.31 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у\~статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 1\~ст.32 Закону «Про оренду землі»на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цьогоЗаконута умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначенихЗемельним кодексом Українита іншими законами України. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Частинами 1,2 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ч.1.2 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Згідно ч. 1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі»орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.07.2020 року у справі № 277/526/18 виклав свою позицію, а саме: «Загальні положення щодо наслідків порушення зобов`язань визначеністаттями 610-611 ЦК України. Зокрема стаття 610\~ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (статті 611 ЦК України). Отже, не виконання зобов`язань однією зі сторін договору має наслідком розірвання договору за ініціативою сторони, яка втратила інтерес до виконання та продовження правовідносин за договором. Згідно зістаттею 759 ЦК Україниза договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. У пункті "д" частини першоїстатті 141 ЗК Українипередбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями13,15,21 Закону України "Про оренду землі"одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановлених договором розмірі, строку та порядку. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, вказує на систематичне порушення умов договору оренди земельної ділянки і може бути підставою для його розірвання. За своєю правовою природою поняття "несвоєчасна сплата" означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, у строк, передбачений договором оренди землі. Згідно постанови Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 327/163/17 «згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом "д"статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертоюстатті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач приватне підприємство «Агробізнес-2» з 2021 року позивачу [PERSON] орендну плату за земельну ділянку, на підставі укладеного між ними договору про оренду землі №17 від 01.04.2015 року не сплачує, що є істотною умовою договору оренди та позивач як власник земельної ділянки не отримав того, на що він розраховував при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме - невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положеннястатті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому. Таким чином, судом встановлено, що відповідач приватне підприємство «Агробізнес-2» з 2021 року не виконував зобов`язання з виплати орендної плати позивачам, що порушило передбачене договором право орендодавця на його своєчасне отримання, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved