Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що 06 березня 2021 року між ними було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 21. Від перебування в шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з часу коли не проживають разом батько дитини не бере участі у виховання та утриманні дитини. Дитина проживає з позивачем та усі обов"язки щодо утримання дитини здійснює самостійно, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2025 року справу № 306/1566/25 (провадження № 2/306/1055/25) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 22). 02 вересня 2025 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 24). В судове засідання позивач не з"явилася, в позові зазначила про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він є учасником бойових дій та інвалідом війни , на даний час працює та згідний сплачувати аліменті частково, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Заслухавши пояснення відповідача, дслідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися главою 11 СК України, які випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.2021 року (а.с. 2). Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання про належне утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, проте такий розмір стягнення аліментів не передбачений чинним законодавством, окрім того, відповідач позовні вимоги визнав частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітк , але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст.430 ч.1 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене, судовий збір слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнена від його сплати на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач звільнений від його сплати відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій та має інвалідність (а.с. 26-28). \~ \~ \~

Outcome: partial