Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] через свого представника, адвоката Шершакову М.С., звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства. В обґрунтування позову зазначено, що протягом 2023 та на початку 2024 років [PERSON] мав стосунки з [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 13.01.2024. [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . Оскільки дитина [PERSON] була зачата на час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] , батьком дитини записано [PERSON] . На початку серпня 2024 року [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що він є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 47059 від 21.03.2025, виданого ТОВ «МАМА ПАПА», ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,9999999%. Враховуючи викладені обставини, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом та просить суд: 1)\~визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; 2)\~внести зміни до актового запису № 402 від 06.09.2024, складеного Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: \~виключити відомості з актового запису в графі «Батько» запис [PERSON] та внести відомості до актового запису в графі «Батько» запис [PERSON] ; \~змінити дитині [PERSON] , [INFO] , прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] та його представник, адвокат Шершакова М.С., у судове засідання не з`явились. У заяві від 07.07.2025 адвокат Шершакова М.С. просила суд провести підготовче судове засідання та судовий розгляд справи без участі позивача та його представника, зазначила про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Тивоненко Д.Р., у судове засідання не з`явились. 04.08.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Тивоненка\~Д.Р. про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у заяві від 07.07.2025 просила суд провести підготовче судове засідання та судовий розгляд справи без її участі, зазначила про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, пояснень щодо позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів визначений Сімейним кодексом України. Приписами ст. 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Положеннями ч. 2 ст. 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 ст. 128 СК України). Згідно з приписами ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018у справі №\~591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.\~1 ст.\~77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст.\~80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.11.2021 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 857 (а.с. 12). Як видно зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13.01.2024 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 05 (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.09.2024 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно з правовим висновком Верховного Суду в постанові від 25.08.2021 у справі № 478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиними науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. За змістом висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 47059, виданого 21.03.2025 медико-генетичним центром «МАМА ПАПА», ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,9999999% (а.с. 15). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, врахувавши позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт того, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Приписами ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація\~актів цивільного\~стану проводиться\~з метою\~забезпечення реалізації\~прав фізичної\~особи та\~офіційного визнання\~і підтвердження\~державою фактів\~народження фізичної\~особи та\~її походження,\~шлюбу,\~розірвання шлюбу,\~зміни імені,\~смерті. Державна\~реєстрація актів\~цивільного стану\~проводиться шляхом\~складення актових\~записів цивільного\~стану. Актовий запис цивільного стану це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 (далі Правила) передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з\~п.\~2.13,\~2.13.1\~Правил підставою\~для внесення\~змін в\~актові записи\~цивільного стану\~є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 2.16.7 Правил визначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним вирішити питання внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , адже факт батьківства [PERSON] знайшов своє доказове підтвердження під час судового розгляду даної справи. Разом із тим, суд зауважує, що видача свідоцтва про народження не належить до компетенції суду, а здійснюється органами державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial