Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 25.07.2024 року на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». 03.12.2018 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №L3392619. Позивач вказав, що первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Заборгованість відповідача становила 22212,97 грн., яка складалася з тіла кредиту в розмірі 11100,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1863,00 грн., штрафів 3699,97 грн. та комісії в розмірі 5550,00 грн. 01.07.2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019 на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за договором кредитної лінії №L3392619, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. В період з 01.07.2019 року по 20.04.2025 року коштів на погашення заборгованості від відповідача не надходило. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №L3392619 від 03.12.2018 року в розмірі 35057,09 грн., з яких: - 22212,97 грн. заборгованість за кредитним договором; - 1997,34 грн. сума збитків з урахуванням 3% річних; - 10846,78 грн. сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. Окрім того, позивач просить стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу та судовий збір. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 22.04.2025 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~Кодексу. Відповідно до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG4205370 від 03.12.2018 року, ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] уклали умови для короткострокового кредиту договору кредитної лінії, згідно з умовами якого ліміт кредитної лінії: 8500 грн., сума кредиту 8500 грн., відсоткова ставка в день 0,65%, комісія за підготовку та направлення документів у зв`язку з простроченою заборгованістю в день 127,5 грн., дата повного погашення 02.01.2019, штраф якщо є: 50%. Передбачено періоди продовження та комісію за організацію продовження, а саме 7 днів 638 грн., 14 днів 978 грн., 30 днів 1607 грн. дані умови не містять підпису відповідачки. В графі «позичальник» значиться «електронний підпис». Відповідно до умов розділу 2 п.2.1.2 договору він підписується шляхом введення коду підтвердження надісланого на телефон позикодавця. Окрім того, в матеріалах справи наявна додаткова угода №АМ1586360 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG4205370 від 03.12.2018 року, згідно якої ліміт кредитної лінії 8500 грн., сума кредиту 8500,00 грн., відсоткова ставка в день 0,65%; додаткова угода №АМ1586360 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG4205370 від 03.12.2018 року, згідно якої ліміт кредитної лінії 11100 грн., сума кредиту 8500,00 грн., відсоткова ставка в день 0,65% та додаткова угода №АМ8511118 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG4205370 від 15.02.2019 року, згідно з умовами якої ліміт кредитної лінії 11100 грн., сума кредиту 2600 грн. відсоткова ставка 1,13%, дата повного погашення 22.02.2019 року. Відповідно до довідки про ідентифікацію позичальника [PERSON] надано кредит в сумі 11100,00 грн., на строк 30 днів, відповідно до договору кредиту AG4205370 від 03.12.2018 року та вказано що прийняття та підтвердження умов договору, його підписання позичальником, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимоги ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Проте, доказів що даний номер телефону належав саме [PERSON] не має. На запит суду за клопотанням представника позивача була отримана інформація з АТ «Таскомбанку» з якої вбачається, що відповідачка у них не обслуговувалась, рахунків не має, номер телефону [NUMBER] не закріплено за їх клієнтами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Суд зазначає, що доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету суду не надано. Зазначення у тексті договору особистих даних відповідача не підтверджує підписання ним кредитного договору в електронній формі. Таким чином, суд дійшов висновку про не доведеність факту укладання кредитного договору № AG4205370 від 03.12.2018 року та надання [PERSON] за ним кредитних коштів, а тому, відповідно відсутні підстави для стягнення коштів за даним кредитним договором. Щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором, судом встановлено що 01.07.2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення прав вимоги №01072019, відповідно до умов якого, кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників, укладеними між кредитором і боржниками. До договору додано акт прийому передачі реєстру боржників від 01.07.2019 року. Згідно реєстру прав боржників від 30 жовтня 2019 року, де під №2712 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № L3392619 від 03.12.2018 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~517\~ЦК України\~первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № AG4205370 від 03.12.2018 року, від первісного кредитора ТОВ «ФК «Дінеро» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яке в подальшому було змінено назву на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Проте, позивачем не доведено факту укладання кредитного договору № AG4205370 від 03.12.2018 року та надання [PERSON] за ним кредитних коштів, оскільки позивач як новий кредитор, повинен довести суду факт його викання іншою стороною в частині надання кредитних коштів. До позовної заяви будь-яких доказів, які б містити такі дані не додано, а тому, відповідно відсутні підстави для стягнення коштів за даним кредитним договором, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed