Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі. На обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що є власником земельної ділянки площею 5,22 га (4,2256 га та 0,99894 га), кадастрові номери 4820681200:02:000:0163 та 48206811200:02:000:0789. 20.08.2007 року було укладено договір, згідно якого належні позивачу земельні ділянки були передані в оренду СТОВ «Робуста Агро Інвест» строком на 15 років. 01.01.2018 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якого належні позивачу земельні ділянки були передані в оренду новому орендарю ТОВ «Південь Агро Інвест». За умовами додаткової угоди орендна плата становить: 11981,44 грн. та 2806,45 грн. на рік. За 2022 рік відповідач не сплатив позивачу орендну плату. У зв`язку з несплатою орендної плати утворилась заборгованість по орендній платі за додатковою угодою №040700601956 від 01.01.2018 року в сумі 15303,36 грн., з яких: ділянка №1 - 11981,44 грн - заборгованість по орендній платі за 2022 рік, 58,23 грн. - пеня, 359,44 грн - 3% річних; ділянка №2 - 2806,42 грн. - заборгованість по орендній платі за 2022 рік, 13,64 грн. - пеня, 84,19 грн. - 3% річних. У зв`язку з цим позивач просив розірвати додаткову угоду до договору оренди землі №040700601956 від 01.01.2018 року та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в загальній сумі 15303,36 грн. Позов надійшов до Баштанського районного суду Миколаївської області 18.11.2024 року. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.11.2024 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява (телефонограма) про розгляд справи у його та позивача відсутність, позов підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення заперечень не надходило. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, відзив на позов до суду не подавав. У зв`язку з вказаним та з огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в справі матеріали (копію рекомендованого повідомлення; копію договору оренди землі №173 від 20.08.2007 року; копію додаткової угоди до договору оренди землі №040700601956 від 01.01.2018 року; копію витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.10.2018 року; розрахунок заборгованості), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,22 га (4,2257 га та 0,9898 га), кадастрові номери 4820681200:02:000:0163 та 48206811200:02:000:0789. 20.08.2007 року було укладено договір, згідно якого належні позивачу земельні ділянки були передані в оренду СТОВ «Робуста Агро Інвест» строком на 15 років. 01.01.2018 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якого належні позивачу земельні ділянки були передані в оренду новому орендарю ТОВ «Південь Агро Інвест». За умовами додаткової угоди орендна плата становить: 11981,44 грн. та 2806,45 грн. на рік. За 2022 рік відповідач не сплатив позивачу орендну плату. У зв`язку з несплатою орендної плати утворилась заборгованість по орендній платі за додатковою угодою №040700601956 від 01.01.2018 року в сумі 15303,36 грн., з яких: ділянка №1 - 11981,44 грн. - заборгованість по орендній платі за 2022 рік, 58,23 грн. - пеня, 359,44 грн. - 3% річних; ділянка №2 - 2806,42 грн. - заборгованість по орендній платі за 2022 рік, 13,64 грн. - пеня, 84,19 грн. - 3% річних. Стороною відповідача не спростовано факту виникнення вищевказаної заборгованості по орендній платі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач в 2022 року не виконав покладений на нього договором оренди землі обов`язок по виплаті орендної плати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі у визначеному договорами в розмірі з нарахуванням 3% річних. Також відповідно до п. 4.7 укладених між сторонами договорів оренди землі у разі невнесення орендної плати у визначені договором строки справляється пеня у розмірі 0,001 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в загальній сумі 15303,36 грн., навівши відповідні розрахунки, які стороною відповідача не були спростовані. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі в загальній сумі 15303,36 грн. В свою чергу, судом не вбачається підстав для задоволення вимоги щодо розірвання додаткової угоди до договору оренди землі №040700601956 від 01.01.2018 року з огляду на наступне. Відповідно до п. 3.1 та 3.2 додаткової угоди до договору оренди землі №040700601956 від 01.01.2018 року, договір укладено строком до 31.12.2022 року, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяця до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Отже, строк дії додаткової угоди до договору оренди землі №040700601956 від 01.01.2018 року закінчився 31.12.2022. Проте з позовною заявою про розірвання даної угоди позивач звернувся у листопаді 2024 року, тобто після закінчення строку дії цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає у такому разі договір. Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17. У зв`язку з чим вимога позивача про розірвання додаткової угоди до договору оренди землі №040700601956 від 01.01.2018 року є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У зв`язку з цим, позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд прийшов до наступних висновків. До матеріал справи долучено копію платіжної інструкції на підтвердження сплати позивачем суми судового збору в розмірі 726 грн. 80 коп. За змістом ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру (розірвання договору) та 1 вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості по орендній платі). Згідно з п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В свою чергу згідно з п.п.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В даному випадку (з урахуванням того, що згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 гривень) розмір судового збору як за вимогу майнового характеру (з урахуванням ціни позову 15303,63 грн.), так і за вимогу немайнового характеру становив по 1211 гривень 20 копійок, за кожну вимогу, та з урахуванням застосування коефіцієнту 0,8, в зв`язку з подачею позову в електронній формі (ч.3 ст. ст. 4 Закону України „Про судовий збір") позивачем підлягав до сплати судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп. за вимогу немайнового характеру (розірвання договору) та 968 грн. 96 коп. за вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості по орендній платі), а всього 1937 грн. 92 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За такого, враховуючи, що судом було задоволено половину позовних вимог, судовий збір слід покласти на сторони порівну. Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі лише 726 грн. 80 коп., необхідним є стягнення з позивача на користь держави судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп., з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 726 грн. 80 коп., а також з відповідача на користь держави суму різниці між визначеним розміром судового збору (968,96) та фактично сплаченим позивачем (726,80), а саме 242 грн.16 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial