Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. У позовній заяві позивач зазначив, що перебував з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 13.11.2014 року. Від шлюбу позивач та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що у державі постійно відбувається суттєве збільшення вартості життя, розмір аліментів, які на даний час сплачує відповідач не може в повній мірі забезпечити належний рівень піклування про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому позивач просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2015 року, шляхом збільшення їх щомісячного розміру у твердій грошовій сумі у розмірі 22000 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 26.05.2025 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.07.2025 року закрито підготовче провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 13.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі позивач та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідач своєю бездіяльністю порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів\~за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 року у справі № 554/3355/20. Враховуючи зміст ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд дійшов висновку, що слід збільшити розмір стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2015 року (справа № 725/502/15-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою про стягнення алмінетів і до досягнення дитиною повноліття на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 22 000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не надав доказів, що має захворювання та має на утриманні непрацездатних батьків, або інших неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. ст. 141, 150, 164-166, 180-183 СК України,\~\~

Outcome: approved