Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Овдієнко Тетяна Володимирівна, звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 08.08.2008. 17.02.2017 рішенням Корольовського районного суду м. Житомира шлюб розірвано. Від шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Також вказує, що на даний час жодної матеріальної допомоги відповідачка не надає, жодної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 серпня 2025 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі, двічі направлялась на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17.02.2017 в справі № 296/543/17, що набрало законної сили 27.03.2017. Згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] ) та [INFO] народилась [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] ), та їх батьками записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.02.2023 в справі №296/6995/22, яке набрало законної сили 20.03.2023, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] за місцем його реєстрації та проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 18.11.2024, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді на запит суду, яка надійшла з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області 30 липня 2025 року № 1888/7029, [PERSON] , [INFO] , з 08.07.1997 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями статті 141\~Сімейного кодексу\~України від\~10.01.2002\~№2947-III (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182\~СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Cуд бере до уваги те, що відповідачка по справі [PERSON] є особою працездатного віку, відомості про наявність у неї інших осіб на утриманні та докази фінансової неспроможності, незадовільного стану здоров`я, який виключає можливість фінансового забезпечення дітей, в матеріалах справи відсутні. Відповідачка [PERSON] на спростування доводів позивача в частині обгрунтованості розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей будь-яких доказів не надала. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивача [PERSON] аліментів на утриманнядітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей 23 червня 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved