Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

08.08.2025 [PERSON] звернулася до суду із позовом, мотивуючи тим, що 28.08.2020 уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить їхнім інтересам, оскільки вони не ведуть спільне господарство, припинили шлюбні відносини, їх примирення неможливе. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судовий розгляд на 24.09.2025. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. 23.09.2025 до суду від відповідача надійшла заява, в якій він зазначає, що позов визнає повністю; з наслідками визнання позову ознайомлений. Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті спору, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.08.2020 Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 65, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 01.10.2020 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 143 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.12.2020 Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 263. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідач визнав позов повністю. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені та документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 к .

Outcome: approved