Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

27.06.2024 року позивач ТзОВ «КЛТ Кредит» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 11.03.2024 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6637, у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачці надано у кредит грошові кошти в розмірі 5000 грн., які остання зобов`язалася повернути та сплати відсотки за користування ними. Разом з тим, [PERSON] не належним чином виконувала свої кредитні зобов`язання, а тому за період з 11.03.2024 року по 11.03.2025 року в останньої виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 50 625 грн. 00 коп., що складається з: 5000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 45625 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими процентами, які нараховані відповідно до п. 1.3 Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6637 від 11.03.2024 року в сумі 50625 грн. 00 коп., а також судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, відзив на позов відповідачем, у визначений в ухвалі суду термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, так як розгляд справи, відповідно до вимог\~ст. 279 ЦПК України, здійснювався судом за відсутності учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2ст. 247 ЦПК України. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.03.2024 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6637, у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачці надано у кредит грошові кошти в розмірі 5000 грн., які остання зобов`язалася повернути та сплати відсотки за користування ними. Згідно з п. 1.3 вищевказаного Договору, процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.4 Договору, строк надання кредиту становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього Договору. Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував [PERSON] кредит в загальному розмірі 5000 грн. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Як встановлено судом, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 6637 від 11.03.2024 року, у зв`язку з чим, за період 11.03.2024 року по 11.03.2025 року, в останньої виникла заборгованість у розмірі 50 625 грн. 00 коп., що складається з: 5000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 45625 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими процентами, які нараховані відповідно до п. 1.3 Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТзОВ «КЛТ Кредит» є обґрунтованими, а тому із відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6637 від 11.03.2024 року в сумі 50625 грн. 00 коп.. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано Договір про надання юридичних послуг № 16/09/2024 від 16.09.2024 року, укладений між ФОП (адвокатом) Руденком К.В. та ТзОВ «КЛТ Кредит» та акт приймання-передачі наданих послуг № 5 до даного Договору із відповідним витягом, зі змісту яких слідує, що вартість наданої ТзОВ «КЛТ Кредит» правничої допомоги в межах розгляду даної справи становить 10000 грн. та така складається із підготовки позовної заяви та клопотання про витребування доказів, а також складення адвокатського запиту. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved