Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором. Обгрунтовують заявлені позовні вимоги тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 14.08.2024 р. уклали Кредитний договір (оферти) № 13.08.2024-100000386. Вказують на те, що відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 14.08.2024, строком на 124 днів. Посилаються на те, що згідно п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Вказують на те, що ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви у неї утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 49 800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000 грн., по процентам в розмірі 23 250 грн., комісії 4 050 грн., неустойки 7 500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Зазначають, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Просять стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.08.2024-100000386 від 14.08.2024 у розмірі 49800 грн. 00 коп., а також суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Рух по справі та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощено позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання. Відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. Відповідач [PERSON] скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що визнає частково, а саме тіло кредиту в сумі 15 000 грн. та 19 125 грн. процентів за користування кредитом, та вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення вимоги в частині стягнення завищених та невірно вирахуваних процентів за користування кредитом в сумі 23 250 грн., комісії за надання кредиту в сумі 1350 грн., комісії за обслуговування кредиту в сумі 2700 грн. та неустойки в сумі 7500 грн. В обґрунтування своїх доводів посилалася на те, що згідно розрахунку позивача, сума вимог майже втричі перевищує розмір отриманого кредиту, що свідчить про наявність у договорі умов, які порушують баланс прав і обов`язків сторін, є несправедливими. Вказує на те, що вона не погоджується з наданим позивачем розрахунком, оскільки він базується на умовах договору, які незаконними та нікчемними, зокрема вказує на надмірні відсоткові ставки, неустойку 150 грн. за день, яка є непропорційною та надмірною, на думку відповідача; а також на комісію, яка відповідно до чинного законодавства повинна надаватися безоплатно. Окрім викладеного вказує на те, що позивач нарахував платежі, не враховуючи реальних строків користування кредитом, що збільшує суму боргу необґрунтовано. Вважає, що наданий позивачем розрахунок не підтверджує фактичну суму боргу, оскільки сформований на підставі непомірних процентів, комісій та штрафів, які є оспорюваними в судовому порядку. Відповідач вважає, що п. 7 договору не відповідає частині п`ятій статті 8 та частині 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в частині розміру денної процентної ставки, оскільки цей закон набрав чинності 24.12.2023, то в період з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом не може перевищувати 1,5%, а з 21.08.2024 - не може перевищувати 1% відсотку, тобто в період з 14.08.2024 по 20.08.2024 (7 днів) максимально допустима денна ставка становила 1,5%, а відтак заборгованість становить 1?575 грн (15?000 ? 1,5% = 225 грн на день, 225 ? 7 днів = 1?575 грн), а період з 21.08.2024 по 15.12.2024 (117 днів) максимально допустима денна ставка становила 1%, а відтак заборгованість становить 17 550 грн (15?000 ? 1% = 150 грн на день, 150 ? 117 днів = 17?550 грн). Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, відповідач зазначила, що представник позивача Пилинчук Аліна Сергіївна, є штатним працівником ТОВ «Споживчий центр», прийнята на основне місце роботи наказом від 06.08.2024 (табельний номер 3627606504) на посаду юрисконсульта структурного підрозділу «Відділ позовної роботи» із посадовим окладом відповідно до штатного розпису. А тому вважає, що з огляду на положення ст. 130 ЦПК України, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу є безпідставною та підлягає відмові в стягненні. Просила відмовити ТОВ «Споживчий центр» у задоволенні позову в частині стягнення: зайвих процентів за користування кредитом у сумі 4 125 грн; неустойки (штрафних санкцій) у сумі 7 500 грн; комісії за надання та обслуговування кредиту у сумі 4 050 грн; а також відмовити в стягненні витрат на правничу правову допомогу в сумі 6000 грн. у зв`язку з безпідставністю. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр», Пилипчук А.С., у позовній заяві просила розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Споживчий центр», у випадку неявки в судове засідання відповідача. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про час, датк та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У відзиві на позов частково визнала та просила задовольнити позовні вимоги у розмірі 15000,00 грн. за тілом кредиту та 19\~125,00 грн. відсотки за користування кредитом. У решті заявлених вимог просила відмовити. Згідно положень ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Положеннями ст.\~4\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.\~12\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 14.08.2024 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 13.08.2024-100000386 (а.с.15-23). Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 15 000 грн., що підтверджується довідкою №11-2507 від 25.07.2025 року про видачу коштів (а.с.24). З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №№ 13.08.2024-100000386 від 14.08.2024 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 49 800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000 грн., по процентам в розмірі 23 250 грн., комісії за надання та обслуговування кредиту в розмірі 4 050 грн., та неустойки у розмірі 7 500,00 грн. Проценти по кредиту нараховані з 14.08.2024 р. по 15.12.2024 р. (а.с.13). Умовами вищевказаного кредитного договору передбачено наступне. Дата надання/видачі кредиту - 14/08/2024; 2. Сума Кредиту: 15000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 124 днів з дати його надання.; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 15/12/2024; 5. Період користування Кредитом - кожні наступні 31 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"); 6. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена. 7. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 9. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.47% = (27300/15000)/124 ? 100%. 10. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 11. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 1350 грн. Комісія за надання нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. 12. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 1350 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. 17. Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-2398. Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Статтею\~ 509 ЦК\~України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530\~ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У відповідності до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049\~ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. У відповідності ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що відповідно до Договору від 14.08.2024 та довідки про перерахунок коштів позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 15 000 грн. Відповідачем [PERSON] , 14.08.2024 року отримано кредитні кошти у розмірі 15 000 грн., що свідчить про те, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. Факт укладення кредитного договору з відповідачем та факт отримання кредитних коштів у розмірі 15\~000,00 грн. відповідачкою визнано. Разом з цим, у свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов?язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, у зв?язку з чим за нею утворилась заборгованість у розмірі 49 800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000 грн., по процентам в розмірі 23 250 грн., комісії за надання та обслуговування кредиту в розмірі 4 050 грн., та неустойки у розмірі 7 500,00 грн. Проценти по кредиту нараховані з 14.08.2024 р. по 15.12.2024 р. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач позовні вимоги визнає лише частково, зокрема у відзиві зазначає, що процентна ставка 1,5% на день є надмірною та перевищує допустиму норму передбачену ст. 625 ЦК України, ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування». Однак, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що ст.625 ЦК України не встановлює обмежень щодо розміру процентної ставки, а регулює лише відповідальність за прострочення грошових зобов`язань. Обмеження щодо денної ставки (1% або 1,5%) у п.17 Прикінцевих положень Закону «Про споживче кредитування» мають тимчасовий характер і застосовуються лише до договорів, укладених під час перехідного періоду після набрання чинності Законом №3498-IX від 22.11.2023. При цьому позивач ТОВ «Споживчий центр» як фінансова установа, відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, має право самостійно визначати розмір процентної ставки з урахуванням кредитного ризику, строку користування кредитом і попиту на ринку. Так, при дослідженні матеріалів справи, зокрема кредитного договору, судом встановлено, що вказаний договір містить чіткі умови щодо ставки, а саме перші два періоди 1,5% на день, надалі 1%. Відстокова ставка є фіксованою, та була відома відповідачці [PERSON] на момент укладення договору, і не оспорювалась при його підписанні, що свідчить про те, що відповідачка фактично погодилась із нею, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України. Викладене свідчить про те, що доводи відповідачки про нікчемність умов щодо процентів є безпідставними. Також відповідач посилається на незаконність комісій за надання та обслуговування кредиту, стверджуючи, що кредитор мав би надавати ці послуги безкоштовно. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Тобто, зазначені платежі не є додатковими, а прямо передбачені договором як економічно обґрунтована плата за послуги, що супроводжують видачу та обслуговування кредиту. Щодо доводів відповідача про несправедливість умов договору та порушення її прав, суд вважає за необхідне зазначити, що договір укладений сторонами у добровільному порядку, відповідач ознайомлена з його умовами та підтвердила це своїм підписом (електронним акцептом), що свідчить про те, що вона погодилася з усіма його умовами. Аргументи відповідача щодо незаконності договору та порушення її прав не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частино третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як встановлено судом, Позичальник [PERSON] під час укладення кредитного договору № 13.08.2024-100000386 пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальник- [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Положеннями статей 12, 13 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Споживчий центр» підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення сплаченого позивачем судового збору, в розмірі 2422,40 грн, що документально підтверджений платіжною інструкцією від 08.08.2025 року (а.с.34). На підставі та

Outcome: approved