Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. При цьому відповідач добровільно не надає грошові кошти на забезпечення та утримання дитини. На підставі наведених обставин позивачка звернулась з позовною заявою до суду, з вимогою стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що просить задовольнити позов частково та визначити частку аліментів на утримання доньки у розмірі його заробітку (доходу). В судове засідання позивач не з`явилася, через підсистему «Електронний суд» надіслала заяву в якій підтримала позов та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.08.2015 року, народилася [PERSON] [INFO] , про що Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №322. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно зі\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що стягнення аліментів у розмірі частини доходу відповідача повністю відповідає інтересам дитини та є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, у зв`язку з чим позовна заява підлягає частковому задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі частки його заробітку (доходів). У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до пп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial