Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 14 грудня 2021 року вона уклала шлюб з відповідачем, спільне життя з яким не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від даного шлюбу у них народилися донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що з лютого 2025 року вона з відповідачем проживають за різними адресами, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить як їх інтересам так і інтересам дітей. З наведених підстав просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17.09.2025 до суду надійшов відзив за змістом якого відповідач визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ ЦПК\~України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 14 грудня 2021 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У випадку визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні, в порядку, передбаченому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачці підлягає поверненню з Державного бюджету України 605,60 грн, що становить 50 % від сплаченого судового збору при поданні позовної заяви (1211,20 грн ? 0,5 = 605,60 грн). Іншу частину витрат на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн, відповідно до статті 141 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved