Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 27.04.2021 між ТОВ«МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір № 3500936. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5280грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 21.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №100514765. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2.Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5300,00грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1590грн, які нараховуються за ставкою 1 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 11.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір № 75329582. Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики: сума Позики становить 15000,00грн; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування Позикою. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3500936. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3500936. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3500936. 17.12.2021 було укладено договір №17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100514765. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100514765. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №100514765. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75329582. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №75329582 Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 150446,43грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 28398,00грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 119843,91грн; заборгованість за комісіями - 1930,00грн; інфляційні збитки - 240,00грн; нараховані 3% річних - 34,52грн. З огляду на зазначене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договорами № 3500936 від 27.04.2021, №100514765 від 21.07.2021, № 75329582 від 11.08.2021 в загальному розмірі 150446,43грн; понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40грн; понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00грн. 12.08.2025 до суду від відповідача надійшов відзив по справі, згідно з яким відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. На думку позивача, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір від 27.04.2021 № 3500936, від 21.07.2021 № 100514765, між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» від 11.08.2021 № 75329582. Таке твердження не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству виходячи із наступного. На підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору від 27.04.2021 № 3500936, від 21.07.2021 № 100514765, від 11.08.2021 №75329582. При цьому, приєднані до матеріалів справи Договори не містять підписів сторін договору. Згідно позовної заяви та копії поданого позивачем договору від 27.04.2021 №3500936, від 21.07.2021 № 100514765, від 11.08.2021 № 75329582, такі укладено в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Однак разом із позовом Позивачем не надано жодного доказу, що «Відповідач здійснив дії...», а саме: 1) зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця; 2)створив в такій системі особистий кабінет; 3) отримав Пропозицію (оферту) та ознайомився із нею; 4) отримав електронне повідомлення від Кредитодавця із одноразовим ідентифікатором; 5) ввів цей одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційній системі (сайті) Кредитодавця; 6) використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) Кредитного договору від 27.04.2021 №3500936, від 21.07.2021 № 100514765, від 11.08.2021 № 75329582. Зокрема, у позові Позивач не вказує, яким чином був надісланий та отриманий Відповідачем такий ідентифікатор: СМС-повідомленням, певний месенджер тощо. Отже, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору. Отже, зважаючи на вищевикладене, вбачається, що позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу. В той же час, Позивачем не надано до суду жодного доказу акцептування Відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавци. В той же час Позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував встановлення особи, якій направлявся та чи направлявся взагалі примірник спірного договору. Таким чином, на думку відповідача, Позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 27.04.2021 № 3500936, від 21.07.2021 №100514765, від 11.08.2021 №75329582, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги Позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо нібито отримання Відповідачем коштів в кредит, представник відповідача зазначає наступне. Якщо позивач стверджує про нібито отримання Відповідачем будь - якої суми коштів, то ці міркування зобов`язаний довести позивач. Належними доказами, які підтверджують перерахування Відповідачу певної суми, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, банківські виписки з рахунків позичальника, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів судової справи, Позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу, який би свідчив про отримання Відповідачем коштів. Позивачем до позовної заяви долучено лист від ТОВ «Фінекспрес» та ТОВ «Елайнс». Відповідач звертає увагу суду на те, що у вищезазначених довідках відсутня будь-яка інформація щодо особи отримувача коштів, як то ПІБ такої особи, так і ІПН. Тож, із таких роздруківок неможливо достовірно встановити особу, якій, нібито, було перераховано кредитні кошти. Отже, позивачем не надано до суду належного та допустимого доказу нібито отримання Відповідачем коштів. Позивач не був позбавлений можливості надати до суду належні та допустимі докази перерахування коштів Відповідачу, наприклад виписку по рахунку «первісних кредиторів», з якої було б видно суму перерахованих коштів, підстави перерахування та особу отримувача. Розрахунок же заборгованості є відображенням міркувань позивача. Відповідачем не визнається в повному обсязі, та не відповідає вимогам до первинних облікових бухгалтерських документів, а тому не може бути належним та допустимим доказом отримання Відповідачем коштів та наявності будь якої заборгованості, взагалі. Щодо нібито відступлення права вимоги, відповідач звертає увагу на наступне. Подані позивачем копії договорів факторингу не містять будь-якої інформації, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до Відповідача, як то ПІБ, номер кредитного договору та інші дані. Як «доказ» такого відступлення Позивачем було направлено до суду витяги з реєстру боржників. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Натомість, надані Позивачем Витяги не містить підписів сторін, що уклали договір факторингу, а містить лише підпис представника ТОВ «Коллект центр», та свідчить про те, що витяг виготовлено Позивачем самостійно і, що Позивач може зазначити у вказаному витязі будь-яку інформацію на власний розсуд. Щодо стягнення заборгованості у сумі 150446,43грн відповідач зазначає таке. Відповідно до нібито укладеного кредитного договору №3500936 від 27.04.2021 термін надання кредиту становить 30 днів, а загальна вартість 26680,00грн. В той же час, позивач просить суд стягнути з Відповідача 69654,41грн. Але, не надає суду доказів зміни умов нібито укладеного кредитного договору №3500936 від 27.04.2021. Відповідно до нібито укладеного кредитного договору №100514765 від 21.07.2021 термін надання кредиту становить 30 днів, а загальна вартість 7420грн. В той же час, позивач просить суд стягнути з Відповідача 35128,25грн. Але не надає суду доказів зміни умов нібито укладеного кредитного договору №100514765 від 21.07.2021. Відповідно до нібито укладеного кредитного договору №75329582 від 11.08.2021 термін надання кредиту становить 21 день, а загальна вартість 18134,25грн. В той же час, позивач просить суд стягнути з Відповідача 45663,77грн. Але не надає суду доказів зміни умов нібито укладеного кредитного договору №75329582 від 11.08.2021. Як вбачається у правовій позиції, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (пункт 54 постанови): право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Отже, якби навіть кредитний договір було укладено та Відповідач отримав би кошти у кредит, Позивач мав би право нараховувати відсотки лише за 30 днів. Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами в належній формі була досягнута домовленість про продовження строку користування відповідачем кредитом. Також, матеріали справи не містять доказів, що до договору укладалися додаткові угоди чи такий пролонгувався. Отже, оскільки Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів ні про укладення договору на отримання кредиту, ні детального розрахунку боргу, відповідач вважає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення кредитного боргу недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Щодо витрат Позивача на правову допомогу відповідач вважає, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Отже, позивачем не доведено належними доказами, що витрати на правову допомогу, які останній просить стягнути з Відповідача відповідають складності справи та є об`єктивними (а.с. 120-132). 19.08.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. З приводу факту укладення договору представник позивача зазначає, що Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти. Ідентифікація Відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані. 27.04.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір № 3500936. 21.07.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір № 100514765. 11.08.2021 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено Договір № 75329582. З наданих документів вбачається, що Договір було підписано одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Між первісними кредиторами та Відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Щодо отримання коштів позивач вказує на таке. На виконання умов укладеного договору №3500936 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника. Враховуючи, що ТОВ "МІЛОАН" не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ ФК «Елаєнс» на підставі укладеного між сторонами договору. Дана обставина підтверджується листом ТОВ ФК «Елаєнс», відповідно до якого 27.04.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 20000,00грн на картку № [NUMBER] . Перерахування коштів здійснювалось на рахунок, зазначений Позичальником. На виконання умов укладеного договору № 100514765 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника. Враховуючи, що ТОВ "МІЛОАН" не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ ФК «Елаєнс» на підставі укладеного між сторонами договору. Дана обставина підтверджується листом ТОВ ФК «Елаєнс», відповідно до якого 21.07.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 5300,00грн на картку № [NUMBER] . Перерахування коштів здійснювалось на рахунок, зазначений Позичальником. На виконання умов укладеного договору № 75329582 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника. Враховуючи, що ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ ФК «Фінекспрес» на підставі укладеного між сторонами договору. Дана обставина підтверджується листом ТОВ ФК «Фінекспрес», відповідно до якого 11.08.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Перерахування коштів здійснювалось на рахунок, зазначений Позичальником. Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Представник позивача звертає увагу на те, що, ні первісний кредитор, ні Позивач не є банками та на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Отже, твердження Відповідача не заслуговують на увагу. Також представник позивача зазначає, що посилання Відповідача на постанови Національного Банку України, в тому числі на Положення про організацію бухгалтерського обліку в Банках України, є недоречним, оскільки положення стосуються банків, а не небанківських фінансових установ. Відповідно, не заслуговують на увагу посилання Відповідача на практику Верховного Суду, яка стосується стягнення заборгованості, кредитором за якими є банки. Представник позивача звертає особливу увагу суду на те, що Відповідач частково сплачував заборгованість, що свідчить про визнання факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Натомість, твердження Відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів, тощо, не заслуговують на увагу. Вбачається, що Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на відсутність банківських виписок стосовно видачі кредиту. При цьому Позивач зазначає, що відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування. Щодо відступлення права вимоги за договорами представник позивача зазначає відомості, аналогічні зазначеним в позовній заяві. Щодо умов та порядку укладання Договорів представник позивача зазначає наступне. Щодо Договору № 3500936 від 27.04.2021: у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. Сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Звертає увагу, що умови договору про автоматичну пролонгацію строку кредитування жодним чином не завдає шкоди Позичальнику, оскільки поряд із обов`язком сплачувати відсотки в період автоматичного продовження строку кредитування, Позичальник набуває і право правомірно користуватись кредитом та правомірно не повертати його протягом такого строку. Отже, з умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів в позику. Відповідач зазначив, що відповідно до ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Проте, вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних. У справі, що розглядається, заборгованість складається з: заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки, у розмірі та строк, погоджений сторонами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Крім того, Відповідач посилається на ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» в редакції 22.11.2023. Так, з огляду на положення п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», положення ч. 5 ст.8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Так, протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Окрім того, частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір був укладений до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» (№ 3498-ІХ від 22.11.2023), а також строк дії вищевказаного договору закінчився 23.02.2022. За таких обставин застосування відповідачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1 % є безпідставним. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано, з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. При цьому, договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. З огляду на вищевикладене, оскільки фінансова установа, правонаступником якої за договором факторингу та відступлення права вимоги є позивач, виконала всі передбачені кредитним договором умови щодо надання відповідачу кредитних коштів, а останній, за укладеним договором вказані грошові кошти отримав, однак свої зобов`язання щодо їх повернення відповідно до умов договору не виконав, хоча таку можливість мав, але без поважних причин цього не зробив, можна дійти до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу кредиту та заборгованості за відсотками ґрунтується на вимогах закону, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь Позивача представник позивача вказує на те, що Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою Відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями (а.с. 140-151). Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримам, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, в задоволенні позову просив відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №3500936 дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором S59319 відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.20-23, 50). Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5280грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з пунктом 2.3.1.1 Договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі-Правила). Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цьогодоговору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надасться позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладения (акценту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично с еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 21.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №100514765 дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором V10495 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.31-37, 54). Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5300,00грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1590грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Відповідно до п. 6.3. Договору, приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та с невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 11.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 75329582 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а.с. 43). Згідно з п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору про надання позики: сума Позики становить 15000,00грн; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування Позикою. Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/(надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до Договору його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (а.с. 43). Відповідно до п.5, 6, 7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції станом на момент укладення договору) накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно зі ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг. Момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар визначається згідно з положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі якщо предметом електронного договору є надання послуг у сфері електронної комерції, обов`язок постачальника перед споживачем вважається виконаним у момент, коли надана постачальником послуга відповідає властивостям, визначеним договором або законодавством. У разі якщо предметом електронного договору є виконання робіт у сфері електронної комерції, обов`язок виконавця перед замовником вважається виконаним у момент, коли результат виконаної роботи відповідає вимогам, встановленим договором або законодавством. Електронним договором може бути визначено інший момент виконання зобов`язань між сторонами. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуальногокодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Пропозиція укласти електронний договір (оферта), текст електронного договору, електронні повідомлення укладаються державною мовою. За бажанням покупця електронний договір може укладатися іншою мовою за згодою сторін. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (в редакції станом на момент укладення договору) передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, судом встановлено та доказів іншого відповідачем не надано, що Договір про споживчий кредит № 3500936 від 27.04.2021, Договір про споживчий кредит №100514765 від 21.07.2025, Договір позики № 75329582 від 11.08.2021, укладені між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , були укладені відповідно до приписів указаних вище норм закону, в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісних кредиторів в електронній формі шляхом накладення позичальником [PERSON] електронних підписів одноразовими ідентифікаторами. Також факт укладення Договору про споживчий кредит № 3500936 від 27.04.2021, Договору про споживчий кредит №100514765 від 21.07.2025, Договору позики № 75329582 від 11.08.2021підтверджується тим, що у вказаних договорах, паспортах споживчого кредиту, які є додатками №2 до вказаних договорів, анкетах-заявах на кредит міститься інформація про позичальника, в тому числі його персональні дані: РНОКПП, дата народження, місце реєстрації та проживання, серія та номер паспорту, місце роботи, електронна пошта, номер телефону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. За ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів в сумі 20000грн 27.04.2021 на карту № [NUMBER] згідно з договором № 3500936 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про успішно проведений платіж в системі «FONDY» (а.с.50-зворотня сторона). Перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів в сумі 5300грн 21.07.2021 на карту № [NUMBER] згідно з договором № 100514765 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про успішно проведений платіж в системі «FONDY» (а.с.54-зворотня сторона). Перерахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошових коштів в сумі 15000грн 11.08.2021 на карту № [NUMBER] підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» про успішно проведену платіжну операцію (а.с.57). Крім цього, на виконання ухвали суду від 20.08.2025 АТ «Універсал Банк» надано відомості по картці № [NUMBER] , згідно з якими власником картки є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), повний номер картки [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , а також надано інформацію про рух коштів по картці [PERSON] за період з 27.04.2021 по 01.05.2021, за період з 11.08.2021 по 16.08.2021, за період з 21.07.2021 по 26.07.2021, якою підтверджується зарахування коштів на картку [NUMBER] , а саме: 27.04.2021 в сумі 20000грн, 11.08.2021 в сумі 15000,00грн, 21.07.2021 в сумі 5300,00грн (а.с. 169-177). Наведене свідчить, що первісні кредитори свій обов`язок перед відповідачем по перерахуванню кредитних коштів виконали, доказів іншого відповідачем не надано. Отже, позивачем в повному обсязі доведено факт укладення з відповідачем договорів кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів. Доводи відповідача про те, що він не укладав та не підписував кредитні договори, а також не отримував коштів від первісних кредиторів не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вказаними вище доказами. Однак відповідач не виконав в повному обсязі свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого в нього перед кредиторами виникла заборгованість, яка згідно з поданими позивачем розрахунками становить: - за договором № 3500936 від 27.04.2021 в загальній сумі 69654,41грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8866,00грн, заборгованості про процентам - 59388,41грн, заборгованості по комісії - 1400,00грн; заборгованості по пені та штрафам - 0,00грн (а.с. 66); - за договором № 100514765 від 21.07.2021 в загальній сумі 35128,25грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 4532,00грн, заборгованості по процентам - 30066,25грн; заборгованості по комісії - 530,00грн, заборгованості по пені та штрафам - 0,00грн (а.с. 67); - за договором № 75329582 від 11.08.2021 в загальній сумі 45663,77грн, що складається з: заборгованості за тілом - 15000грн, заборгованості за процентами - 30389,25грн (а.с. 68). 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі згідно реєстру боржників до договору факторингу, і за договором №3500936 (а.с. 69-73). Згідно з Реєстром боржників до Договору №29-11-102 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 29.11.2021 до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПИТАЛ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №3500936 на загальну суму заборгованості 31087,31грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 8866,00грн, суми заборгованості за нарахованими процентами - 20821,31грн, суми заборгованості за комісіями - 1400,00грн (а.с.72-73). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 86-89). Згідно з Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №3500936 на загальну суму заборгованості 69654,41грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 8866,00грн, суми заборгованості за нарахованими процентами - 59388,41грн, суми заборгованості за комісіями - 1400,00грн (а.с.8, 90-92). 17.12.2021 було укладено Договір Факторингу №17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100514765 (а.с. 74-75). Згідно з Реєстром боржників до Договору №17/12-2021-62 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 17.12.2021 до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПИТАЛ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №100514765 на загальну суму заборгованості 19492,85грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 4532грн, суми заборгованості за нарахованими процентами - 14430,85грн, суми заборгованості за комісіями - 530,00грн (а.с.76-77). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 86-89). Згідно з Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №100514765 від 21.07.2021 на загальну суму заборгованості 35128,25грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 4532,00грн, суми заборгованості за нарахованими процентами - 30066,25грн, суми заборгованості за комісіями- 530,00грн (а.с.9, 90-92). 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75329582 (а.с. 78-80). Згідно з Реєстром боржників до Договору №27/01/2022 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 27.01.2022 до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПИТАЛ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №75329582 на загальну суму заборгованості 45389,25грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 15000,00грн, суми заборгованості за нарахованими процентами - 30389,25грн (а.с. 81-82). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 86-89). Згідно з Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №75329582 на загальну суму заборгованості 45663,77грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 15000,00грн, суми заборгованості за нарахованими процентами - 30389,25грн, санкції згідно зі ст.625 ЦК України - 274,52грн (а.с. 10, 95-97). Отже, позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за договорами, зазначеними вище, яка складає 150446,43грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Аналіз вказаних норм матеріального права свідчить про те, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» має право на звернення до суду з даним позовом, оскільки до нього перейшли права вимоги за кредитними договорами №3500936 від 27.04.2021 та №100514765 від 21.07.2021, укладеними між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , та за договором позики №75329582, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Натомість, доводи відповідача щодо відсутності доказів переходу права вимоги за договорами до позивача не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вказаними вище доказами, а також платіжними дорученнями про перерахування первісному кредитору коштів на виконання умов договорів факторингу, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 (а.с.71, 75а, оборотна сторона а.с.80, а.с.89). Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитними договорами та договором позики, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача належить стягнути: за кредитним договором № 100514765 заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 4532грн, за договором позики №75329582 заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 15000грн, за кредитним договором № 3500936 заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 8866грн. Водночас, суд не погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків за цими договорами з огляду на таке. Щодо стягнення відсотків за кредитним договором №3500936. Як встановлено судом за кредитним договором № 3500936 ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит 27 квітня 2021 року. Строк кредитування був неодноразово продовжений (пролонгований) відповідачем [PERSON] відповідно до п. 2.3.1.1 та п. 2.3.1.2 кредитного договору шляхом сплати коштів за пролонгацію договору, про що свідчить відомість про щоденні нарахування та погашення, яка є розрахунком заборгованості (а.с.51-53). Останній раз пролонгація договору на пільгових умовах відбулась 14.09.2021 строком на 3 дні з 15.09.2021 до 17.09.2021. Із умов кредитного договору № 3500936 (п.2.3.1.2) слідує, що збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Таким чином, відповідно до п. 2.3.1.2 договору вказаний строк кредитування на стандартних (базових) умовах закінчився 18 листопада 2021 року після спливу 60 календарних днів з дати закінчення останнього дня пільгової пролонгації (60 днів після 17.09.2021). Відтак, строк кредитування за кредитним договором № 3500936 тривав з 27 квітня 2021 року до 18 листопада 2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №3500936 [PERSON] здійснювалося нарахування процентів згідно з п.п.1.5.2, 2.3.1.1 договору (за пільговою відсотковою ставкою) та п.п. 1.6, 2.3.1.2 (за стандартною процентною ставкою) до 22.10.2021. Первісним кредитором ТОВ «Мілоан» нараховано відсотки за користування кредитом до 22.10.2021 в сумі 20821,31грн (а.с.51-53), далі відсотки продовжував нараховувати наступний кредитор, а всього нараховано відсотків за кредитним договором № 3500936 в сумі 59388,41грн. Однак, враховуючи те, що суд дійшов висновку, що строк кредитування відповідно до п. 2.3.1.2 договору закінчився 18.11.2021, тому за користування кредитними коштами підлягають стягненню відсотки за 60 днів, що нараховані до 18.11.2021, що відповідає умовам договору №3500936. Таким чином, розмір заборгованості за відсотками становить: 20821,31грн (нараховані до 22.10.2021) + 11082,50грн (нараховані з 23.10.2021 по 18.11.2021) = 31903,81грн. Саме такий розмір заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 3500936. У зв`язку з чим заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3500936 становить в загальному розмірі 42169,81грн, яка складається з: заборгованості за тілом - 8866грн, заборгованості за відсотками - 31903,81грн, за комісією - 1400грн. Щодо стягнення відсотків за кредитним договором №100514765. За кредитним договором №100514765 ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит 21 липня 2021 року. Вказаний кредитний договір було неодноразово пролонговано [PERSON] відповідно до п. 2.3.1.1 та п. 2.3.1.2 Договору, про що свідчить відомість ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування за кредитним договором № 100514765, яка є розрахунком заборгованості (а.с.55-56). Останній раз пролонгація договору на пільгових умовах відбулась 11.09.2021 строком на 15 днів з 12.09.2021 до 26.09.2021. Із умов кредитного договору №100514765 (п.2.3.1.2) слідує, що збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Таким чином, відповідно до п. 2.3.1.2 договору вказаний строк кредитування на стандартних (базових) умовах закінчився 27 листопада 2021 року після спливу 60 календарних днів з дати закінчення останнього дня пільгової пролонгації (60 днів після 26.09.2021). Відтак строк кредитування за кредитним договором №100514765 тривав з 21 липня 2021 року до 27 листопада 2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №100514765 [PERSON] здійснювалося нарахування процентів згідно з п.п.1.5.2, 2.3.1.1 договору (пільгова відсоткова ставка) та п.п. 1.6, 2.3.1.2 (стандартна процентна ставка) до 10.11.2021. Первісним кредитором ТОВ «Мілоан» нараховано відсотки за користування кредитом до 10.11.2021 в сумі 14430,85грн (а.с. 55-56), далі відсотки продовжував нараховувати наступний кредитор, а всього нараховано відсотків за кредитним договором № 3500936 в сумі 30066,25грн. Однак, враховуючи те, що суд дійшов висновку, що строк кредитування відповідно до п. 2.3.1.2 договору закінчився 27.11.2021, тому за користування кредитними коштами підлягають стягненню відсотки за 60 днів, нараховані до 27.11.2021, що відповідає умовам договору№100514765. Таким чином, розмір заборгованості за процентами за кредитним договором №100514765 становить: 14430,85грн (нараховані до 10.11.2021) + 3852,20грн (нараховані з 11.11.2021 по 27.11.2021), що в загальному розмірі становить 18283,05грн. Саме такий розмір заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 100514765. У зв`язку з чим заборгованість [PERSON] за кредитним договором №100514765 становить в загальному розмірі 23345,05грн, яка складається з: заборгованості за тілом - 4532грн, заборгованість за відсотками - 18283,05грн, за комісією - 530грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за договором позики № 75329582 в сумі 30389,25грн суд зазначає таке. Згідно з умовами договору позики №75329582 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики - 11.08.2021; 10.09.2021 - дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування сплив 10 вересня 2021 року. Відповідно до пункту 5.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі (а.с. 43). Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою (а.с. 44-49). Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем позики взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору кредиту й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом. Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - з 11.08.2021 до 10.09.2021. Оскільки в Договорі позики відсутні умови щодо нарахування відсотків після закінчення строку дії Договору, таке стягнення можливе лише в порядку ст. 625 ЦК України, проте така вимога позивачем не заявлялась. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до змісту статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування відсотків за період після 10 вересня 2021 року у позивача відсутні. Розраховувати відсотки необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 11 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року, розмір яких складає 3134,25грн. Саме такий розмір заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором позики № 75329582. Таким чином, у відповідача наявний обов`язок сплатити позивачу заборгованість за договором позики № 75329582 у сумі 18408,77грн, що складається з: заборгованості за тілом - 15000,00грн, заборгованості за відсотками - 3134,25грн, інфляційні збитки - 34,52грн, та 3% річних - 240грн. Всього заборгованість відповідача [PERSON] за кредитними договорами та за договором позики становить: 83923,63грн (42169,81грн + 23345,05грн + 18408,77грн). Саме таку суму заборгованості слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Коллект Центр». В позовні й заяві позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 25000грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано: копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 (а.с.15-17); копію заявки на надання юридичної допомоги № 48 від 02.06.2025 (а.с.18); копію витягу з Акту № 11 про надання правничої допомоги від 30.06.2025 (а.с.19). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з Витягом з Акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 адвокатом надані позивачу наступні послуги: 1) надання усної консультації з вивченням документів - 2 год 4000грн; 2) надання письмової консультації з вивченням документів - 1 год 3000грн; 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6 год 18000грн, а всього 25000грн (а.с.19). У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти розміру витрат на правову допомогу, яку просить стягнути позивач. В силу ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки суд задовольнив позовні вимоги частково, тому позивач має право на відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13945,80грн (25000грн х 83923,63грн : 150446,43грн). Відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1351,30грн з розрахунку: 83923,63грн х 2422,40грн/150446,43грн = 1351,30грн. Таким чином, всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15297,10грн судових витрат.

Outcome: partial