Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 17.02.2025 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 1335-2341 від 21.01.2024 в розмірі 75000 грн., та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки остання не виконує умови договору. Вказує, що на офіційному веб-сайті позивача creditkasa.com.ua у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме: Договір кредиту, Правила надання грошових коштів у кредит, Згода на обробку персональних даних, Публічна інформація, Положення про конфіденційність, крім того на веб-сайті розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Зазначає, що 21.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1335-2341. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, та разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на умовах: сума кредиту- 15000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, знижена % ставка 1,20% в день, стандартна % ставка 1,50 % в день, при цьому заявлений строк це обраний позичальником в момент укладання кредитного договору строк користування кредитом. Позивач вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами Договору. В свою чергу, відповідач своєчасно не повернув Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.01.2025 становить 84120 грн., з яких: 2250 грн. - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту, 15000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 66870 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, проте позивачем було прийнято рішення про застосування програми лояльності до позичальника, а саме частково списання заборгованості у сумі 9120 грн., за умови погашення заборгованості решти заборгованості в розмірі 75000 грн., яку і просить стягнути позивач. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів Банку, тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2422,40 грн. судового збору. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача Коваленко Я.О. не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 24-25, 35-36, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 27, 34, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надала. Представник відповідача,\~адвокат Щербачов\~А.П.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~30.07.2025\~через канцелярію\~суду подав\~заперечення на\~позов,\~в яких\~вказав,\~що Умовами\~договору про\~відкриття кредитної\~лінії від\~21.01.2024 №1335-2341 визначаються фактично декілька альтернативних строків, у межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів. Розмір заборгованості, який визначило ТОВ "Укр Кредит Фінанс" у позовній заяві та підтверджений лише випискою, сформованою на свій розсуд. Борг вказано позивачем станом на 02 січня 2025 року, проте початок його виникнення не зазначено. Також вказує, що будь-яких доказів на підтвердження факту отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано, отже і нараховані відсотки не є обґрунтованими. Відсутність детального розрахунку не підтверджує правильності нарахування відсотків за кредитним договором, наявності у позичальника боргу у розмірі, заявленого до стягнення кредитодавцем. Надані позивачем документи лише констатують заборгованість у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір. Таким чином вважає, що наявні у справі докази в їх сукупності, щодо стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики в розмірі 75 000,00 грн. є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та порушення прав позивача, а тому просить у задоволенні даних позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] відмовити повністю. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., від 18.02.2025 справу за позовною заявою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 07.05.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 21.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1335-2341, який підписано електронним підписом відповідача, відповідно до умов якого, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало кредит [PERSON] в розмірі 15000 грн., з метою для задоволення особистих потреб, з базовим періодом 14 днів, та згідно п. 4.9 договору загальним строком кредитування 300 днів тобто до 15.11.2024, та згідно п. 4.6 договору, стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом, та згідно п.п. 4.10, 4.11 реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 27138,05%, орієнтована загальна вартість кредиту складає 77459,80 грн., що також підтверджується паспортом споживчого кредиту. Згідно довідки про перерахування суми кредиту № 1335-2341 від 21.01.2024, видача кредитних коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LiqPay в розмірі 15000 грн. на платіжну картку [NUMBER] , що свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань. З наданого розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1335-2341 від 21.01.2024 вбачється, що відповідач [PERSON] станом на 02.01.2025 має заборгованість в розмірі 84120грн., з яких: 15000 грн. основний борг, 66870 грн. залишок відсотків, 2250 грн. - залишок комісії. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст.1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що 21.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1335-2341, відповідно до умов якого, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкрило кредитну лінію [PERSON] . Відповідно до п.п. 2.1., 2.4. кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію, мета отримання кредиту: для задоволення особистих потреб позичальника. Згідно п. 4.1. розмір кредитного ліміту, загальний розмір кредиту становить 15000 грн., п. 4.6. тип процентної ставки стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом, відповідно п. 4.9, строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів, дата повернення кредиту 15.11.2024 Згідно п.п. 4.10, 4.11 реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 27138,05%, орієнтована загальна вартість кредиту складає 77459,80 грн. Пунктом 5.1. встановлено, шо позичальник зобов`язується повертати Кредитодавцю отриманий Кредит у останні дні останніх 8 (восьми) Базових періодів Строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за зниженою ставкою (Додаток № 3 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого Кредиту на банківський рахунок Кредитодавця. Згідно п.\~12\~Догвору,\~в реквізитах\~позичальника вказано\~н омер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] [PERSON] . Дані умови також узгоджуються з підписаним Паспортом споживчого кредиту. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі\~\~№ 313/346/20 (провадження № 61-14573св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) у спорах між банком та фізичними особами, які отримали кредитні кошти, дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року\~\~у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування. Матеріалами справи підтверджується, що Товариство виконало зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Так, з довідки про перерахування суми кредиту № 1335-2341 від 21.01.2024 вбачається, що видача кредитних коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LiqPay в розмірі 15000 грн. на платіжну картку [NUMBER] , що свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Враховуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт отримання [PERSON] кредиту, тому посилання представника відповідача не заслуговують на увагу. При цьому, з розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1335-2341 від 21.01.2024 вбачється, що відповідач [PERSON] станом на 02.01.2025 має заборгованість в розмірі 84120 грн., з яких: 15000 грн. основний борг, 66870 грн. залишок відсотків, 2250 грн. - залишок комісії, однак суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог, а саме в межах заборгованості в розмірі 75000 грн., з яких: 15000 грн. основний борг, 60000 грн. залишок відсотків. Також з наданого розрахунку вбачається, що позивачем не нараховувались відсотки після 15.11.2024, а саме строку визначеного п.п. 2.1., 2.4. Договору, тому нарахування є правомірними, оскільки відповідач підписавши договір погодилася на вказані нарахування. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами Договору та ст.ст.1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач [PERSON] , відповідно до наданого позивачем розрахунку, користувалася кредитними коштами, наданими їй ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за Договором про відкриття кредитної лінії №1335-2341 від 21.01.2024, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів. Так, судом встановлено, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки не сплатила, чим порушила вимоги кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість, яка виникла станом на 02.01.2025 за Договором про відкриття кредитної лінії № 1335-2341 від 21.01.2024 в розмірі 75000 грн., з яких: 15000 грн. основний борг (тіло кредиту), 60000 грн. заборгованість по відсоткам. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 2422,40 грн. судового збору, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved