Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

20.06.2025 позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON] , право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за виключенням самовільно збудованих споруд, а також визнати за [PERSON] , право власності у порядку спадкування за законом на частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за виключенням самовільно збудованих споруд. Свої вимоги мотивують тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. № 275/02-14 від 08.05.2025, приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у складі нерухомого майна є об`єкти самочинного будівництва. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 24.10.2003 та зареєстрованим в реєстрі за № 2-5332. Згідно довідки №448, виданої 07 квітня 2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ» зазначено, що до об`єкту нерухомості входить: літ. «А» - житловий будинок , літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - літня кухня, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - сарай, №1-5 надвірні споруди. Загальна площа літ. «А» збільшена за рахунок веранди літ. «а1» площею 16,8 кв.м., прибудови літ. «а2» площею 15,2 кв.м., побудовані без дозвільних документів, сарай літ. «Ж» побудований без дозвільних документів. Таким чином, самовільно збудовані споруди в спадкове майно не входять і до спадщини не переходять. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18.09.2024 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до\~Інформаційної довідки\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори) № 80216688 від 24 лютого 2025 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., інформація про заповіт складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.1975 року; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.1967 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.10.1989 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.02.1997 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.04.1997 року. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1265\~ЦК України\~у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Спадкоємцем за законом п`ятої черги відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] являється онука [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.1967 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.10.1989 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.02.1997 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.04.1997 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.03.2025 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 2 ст. 1274 спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що згідно відомостей будинкової книги будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на день своєї смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою, а спільно з нею були зареєстровані та проживали: донька, [PERSON] та онука, [PERSON] , які таким чином прийняли спадщину. Крім того, встановлено, що [PERSON] , яка є спадкоємицею першої черги спадкування за законом відмовилась від прийняття спадщини на користь, [PERSON] , яка є спадкоємицею п`ятої черги спадкування за законом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved