Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 18.08.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі по тексту - ТОВ «Свеа Фінанс») Паладич А. О. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 4573482 від 31.03.2023 в розмірі 7\~207, 50 грн, № 36521-02/2023 від 23.02.2023 в розмірі 7\~850 грн й судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4573482 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти в сумі 3\~000 грн на погоджених сторонами умовах. Водночас відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. 25.09.2023 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-55/23 відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором факторингу. Згідно з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-55/23 від 25.09.2023, заборгованість [PERSON] за договором позики (станом на дату відступлення права вимоги) складала 7 207, 50 грн, з яких заборгованість за основним боргом 2\~325 грн, заборгованість за відсотками 4\~882, 50 грн. Крім того, 23.02.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 36521-02/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами договору ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 2\~000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом й виконати інші обов`язки, передбачені договором. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Однак останній не виконував взяті на себе зобов`язання, визначені умовами кредитного договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023 згідно з умов якого клієнт (первісний кредитор) передав фактору (новому кредитору), а фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «ФК «Інвеструм». Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 було відступлено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 36521-02/2023. 29.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-79/23 згідно з умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитними договорами та сплачує грошові кошти за відступлення права вимоги, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 36521-02/2023 (станом на дату відступлення права вимоги) складала 7 850 грн, з яких заборгованість за основним боргом 2\~000 грн, заборгованість за відсотками 5\~850 грн. З огляду на те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість за кредитними договорами, представник позивача в силу вимог статей 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, 4, 5, 19, 27, 43, 175, 177, 184 ЦПК України просить, серед іншого, позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитними договорами № 4573482 від 31.03.2023 в розмірі 7\~207, 50 грн, № 36521-02/2023 від 23.02.2023 в розмірі 7\~850 грн й судові витрати 2\~422, 40 грн. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 18.08.2025. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Гриновець О. Б. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 03.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвали суду від 16.09.2025 судове засідання відкладалося з підстав, визначених у такій. Позиція учасників справи. Представник ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А. О. в судове засідання не з`явилася. Разом із позовною заявою подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився. Про причини неявки суд не повідомляв, заяв чи клопотань не подавав. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив у силу вимог ст. 178 ЦПК України без поважних причин. Тож згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення й не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, заразом в силу частин 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом або в цей строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Згідно\~з ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тож якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Встановлені судом фактичні обставини справи. 31.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4573482 згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 3\~000 грн строком на 15 днів до 15.04.2023. Такий договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника mPOdTox3IU. Одночасно із підписанням указаного договору, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором mPOdTox3IU підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики) й паспорт споживчого кредиту. Позивачем на підтвердження перерахування коштів надано копію листа ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000029932/ТНПП від 19.05.2025 з якого видно, що відповідно до договору на переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»: 31.03.2023 на суму 3 000 грн, отримувач [PERSON] , ЕПЗ номер [NUMBER] . 25.09.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-55/23 відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Росвен інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен інвест Україна» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-55/23 від 25.09.2023 заборгованість [PERSON] за договором позики № 4573482 складає: 7 207, 50 грн, з яких заборгованість за основним боргом 2\~325 грн, заборгованість за відсотками 4\~882, 50 грн. 23.02.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 36521-02/2023 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2 000 грн строком на 25 днів до 19.03.2023 зі сплатою процентів. Договір підписано електронним підписом позичальника W0153. Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0153 також підписано додаток № 1 до договору (графік платежів), заявки від 19.03.2023, 29.03.2023, 10.04.2023 на відстрочення виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту, додаткові угоди до договору про надання фінансового кредиту № 36521-02/2023 від 19.03.2023, 29.03.2023, 10.04.2023. На підтвердження перерахування коштів за цим договором позивачем надано копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_250318185144 від 18.03.2025 відповідно до якого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Інвеструм Груп», що між їхніми підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-150920 від 15.09.2020. Згідно з зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23.02.2023 07:10:02 на суму 2 000 грн, маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 205070279, призначення платежу - зарахування 2 000 грн на карту № [NUMBER] . 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023 згідно з умов якого клієнт (первісний кредитор) передав фактору (новому кредитору), а фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «ФК «Інвеструм». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 36521-02/2023 складала: 6 550 грн, з яких заборгованість за основним боргом 2\~000 грн, заборгованість за відсотками 4\~550 грн. 29.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-79/23 згідно з умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитними договорами та сплачує грошові кошти за відступлення права вимоги, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Як видно з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 36521-02/2023 складала: 7 850 грн, з яких заборгованість за основним боргом 2\~000 грн, заборгованість за відсотками 5\~850 грн. Згідно з наданими позивачем розрахунками, заборгованість [PERSON] становить:\~за договором позики № 4573482 від 31.03.2023 - 7 207, 50 грн, з яких: за основним боргом 2\~325 грн, за відсотками 4\~882, 50 грн; за кредитним договором № 36521-02/2023 від 23.02.2023 - 7 850 грн, з яких: за основним боргом 2\~000 грн, за відсотками 5\~850 грн. Застосоване судом законодавство та висновки суду. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отож будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 в справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так як\~ [PERSON] порушено умови кредитних договорів суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаними договорами, що підтверджується наданими позивачем доказами, які долучено до матеріалів справи. З погляду на те, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитними договорами зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість за основною сумою боргу й за відсотками, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 2 422, 40 грн сплаченого позивачем судового збору необхідно покласти на відповідача [PERSON] .

Outcome: approved