Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 17 червня 2025 року до Чернігівського\~районного суду\~Чернігівської області\~через підсистему\~«Електронний суд»,\~що є\~складовою частиною\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи надійшла позовна заява ТОВ «Він фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 15 липня 2025 року з Чернігівського районного суду Чернігівської області за підсудністю до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ТОВ «Він фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 23 серпня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 279037. Згідно з\~умовами договору\~відповідач отримав\~кредит в\~розмірі 7\~000,00\~грн на\~умовах,\~визначених договором,\~при цьому\~відповідач зобов`язався\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування ним.\~12\~квітня 2018\~року між\~позивачем (на\~той час\~ТОВ «Довіра\~та Гарантія»\~та\~ТОВ «Авентус\~Україна» було\~укладено договір\~факторингу №\~1\~відповідно до\~якого до\~позивача перейшло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№ 279037\~від 23\~серпня 2018\~року в\~розмірі 20\~115,00\~грн,\~з\~яких:\~4\~500,00\~грн -\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~2\~430,00\~грн -\~заборгованість за\~відсотками,\~13\~185,00\~грн \~заборгованість за\~пенею і\~штрафами.\~Позивачем здійснено\~нарахування інфляційних\~втрат за\~період з\~25\~березня 2012\~року до\~25\~березня 2025\~року на\~суму 8\~307,\~58\~грн та\~штрафних санкцій\~на суму\~1\~812,00\~грн. Позивач,\~посилаючись на\~статті 6,\~16,\~512-516,\~526,\~530,\~536,\~610-611,\~629,\~632,\~1046,\~1048-1050,\~1054-1056\~ЦК України,\~статті 4,\~27,\~ 175-177\~ЦПК України,\~просить: стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 279037 від 23 серпня 2018 року у сумі 30 234,58 грн з яких 20\~115,00 грн сума заборгованості, 8\~307,58 грн сума інфляційних втрат, 1\~812,00 грн сума 3% річних; понесений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. 2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Представник позивача просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, був викликаний до суду через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України. 3.Фактичні обставини\~справи,\~встановлені судом. Суд встановив,\~що 23 серпня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладена індивідуальна частина договору № 279037 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати відповідачу на строк 30 днів кредит в розмірі 4\~500,00 грн. (арк. с. 36-38). Сторонами договору було погоджено фіксовану процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 1,26% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (459,90% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредитом (пункти 1.2, 1.2.1.). Відповідно до умов кредитного договору № 279037 цей договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно до Закону України Про електронну комерцію (арк. с. 13). Кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський рахунок, наданий позичальником. На підтвердження\~виконання договору,\~позивач надав\~лист ТОВ\~ФК «ВЕЙ\~ФОР ПЕЙ»\~від 10\~лютого 2025\~року,\~відповідно до\~якого 23\~серпня 2018\~року на\~картковий рахунок\~відповідача \~було перераховано\~кредитні кошти\~в сумі\~4\~500\~грн,\~маска картки\~№ [NUMBER] ,\~код авторизації\~209678,\~номер транзакції\~в системі\~WayForPay-creditplus\~-600138 (арк. с. 18-25). 12 квітня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладений договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату на умовах, визначених цим договором (арк. с. 32-34). 27 грудня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» була укладена додаткова угода № 10 до вказаного договору факторингу, якою сторони погодили викласти п. 3.1.1 і п. 3.1.2 в новій редакції, залишивши інші положення договору без змін (арк. с. 26). На виконання наведених умов договору факторингу 12 квітня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був підписаний відповідний Реєстр прав вимог № 11, згідно якого встановлено відступлення ТОВ «Авентус Україна» ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги, зокрема до боржника за кредитним договором № 279037 від 23 серпня 2018 року [PERSON] (арк. с. 44-45). 25 липня 2024 року відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (арк. с. 43). Наказом № 55-к від 25 липня 2024 року на виконання протоколу загальних зборів № 1706, перейменовано з 25 липня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС», внесено зміни про перейменування до\~облікових та інших документів товариства (арк. с. 39). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Авентус Україна», за кредитним договором № 279037 від 23 серпня 2018 року обчислено заборгованість у сумі 20\~115,00 грн, у тому числі 4\~500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 2\~430,00 грн сума боргу за відсотками, 13\~185,00 грн сума боргу за пенею та штрафами (арк. с. 13 зворотна сторона). У позовній заяві наведено розрахунок нарахування відповідачу у відповідності до частини другої\~статті 625 ЦК України суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 25 березня 2022 року до 25 березня 2025 року в розмірі 8 307,58 грн та 3% річних в розмірі 1 812,00 грн. Відповідач не подав докази, які б підтвердили виконання ним умов договору. 4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Матеріалами справи підтверджується, що 23 серпня 2018 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» укладена індивідуальна частина договору № 279037 про надання фінансового кредиту в електронній формі, шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У договорі сторони погодили всі істотні умови щодо суми, строку кредиту, сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Відповідач був вільним в укладанні зазначеного договору та був обізнаний із умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши електронним підписом кредитні документи. Своїми діями відповідач погодився з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача 30 234,58 грн заборгованості за кредитним договором\~№ 209037 від 23 серпня 2018 року, яка складається з: 20 115,00 грн - заборгованості за кредитом; 8 307,58 грн суми інфляційних втрат, 1\~812,00 грн суми 3% річних. При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оформлення документів у даному провадженні здійснював адвокат адвокатське бюро «Анастасії Мінковської» на підставі Договору про надання правової допомоги № 33 від 22 березня 2024 року, Додаткової угоди від 22 березня 2024 року до договору про надання правової допомоги № 33 від 22 березня 2024 року (арк. с. 15, 29-31, 35). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 02 квітня 2025 року, Детальний опис робіт (наданий послуг) (арк. с. 10, 12). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивача послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 5\~000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням положень частини першої статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідачки на користь позивача 2 422,40 грн сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved