Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. У січні 2024 року представник позивача звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №\~1079-2513 від 25.08.2022 станом на 29.12.2023 в розмірі 16 000,00 грн., з яких 3 200,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 12 800,00 прострочена заборгованість за нарахованими процентами, та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту http://creditkasa.com.ua, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1079-2513. Кредитний договір разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був ознайомлений. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальнику надано кредит у розмірі 3 200,00 грн. строком на 300 днів зі зниженою % ставкою 2,50% в день та стандартною % ставкою 3,00% в день. Відповідач у свою чергу не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого, станом на 29 грудня 2023 року за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 31 824,00 грн., з яких: 3200,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 28624,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Порядок нарахування заборгованості відображений у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Разом з тим позивач стверджує, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 15 824,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 16 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом 3 200,00 грн.; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 12 800,00 грн., що разом становить 16 000,00 гривень. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує та продовжує ухилятись від взятих на себе зобов`язань, позивач вимушений звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.01.2024 року позовну заяву залишено без руху, представнику позивача надано 10-ти денний строк на усунення недоліків позову. 24.01.2024 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2024 року матеріали позовної заяви ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У справі призначались судові засідання, що неодноразово відкладались через неявку відповідача та відсутності доказів належного повідомлення останнього про судовий розгляд справи. В чергове справу призначено до розгляду на 25.09.2025 року. Представник позивача у час, призначений для розгляду справи не з`явилася, у позовній заяві зазначено, що позивач не заперечує щодо можливого розгляду справи без його участі та можливого ухвалення у справі заочного рішення про задоволення позовних вимог. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за останнім відомим суду місцем проживання у встановленому законом порядком, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У судові засідання, що призначались на 28.08.2025 року та 25.09.2025 року відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце його проведення не з`явився. Про причини неприбуття суд не повідомлено. Крім того, відповідач, будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у її відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 25.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1079-2513. У відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Пунктом 3.10 вищевказаного кредитного договору передбачено, що, укладаючи Договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях\~та\~скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил. Відповідно до умов договору, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надано кредит [PERSON] на наступних умовах: Сума кредиту 3 200,00 грн.; Строк кредитування 300 днів; Дата повернення кредиту 21.06.2023; Знижена % ставка 2,50 % в день; Стандартна % ставка 3,00 % в день. Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до розрахунків заборгованості доданих до позовної заяви, загальний розмір заборгованості за кредитним договором №1079-2513 від 25.08.2022 року станом на 29.12.2023 року становить 31824,00 грн., з яких: 3 200,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 28 624,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг позивача, а саме часткового списання заборгованості [PERSON] за нарахованими процентами у розмірі 15\~824,00 грн. за умови погашення позичальником решти суми заборгованості, у розмірі 16\~000,00 грн. у зв`язку з чим, заборгованість позивача за кредитним договором №1079-2513 від 25.08.2022 року станом на 29.12.2023 року становить 16\~000,00 грн., з яких: 3 200,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 12 800,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно дост.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно із ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками КЦС у складі ВС у постанові від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Із системного аналізу положень вказаного закону встановлено, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження укладення 25.08.2022 року договору №1079-2513 з відповідачем позивачем надано докази послідовності укладення даного договору, згідно якої 25.08.2022 відповідач пройшов авторизацію в інформаційно-технічній системі, обрав розмір кредиту 3 200,00 грн. та строк кредиту до 21.06.2023, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів, введено одноразовий ідентифікатор та акцептовано пропозицію укласти договір. 25.08.2022 відповідачу на його платіжну картку [NUMBER] було перераховано 3 200,00 грн. через систему платежів LIQPAY, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту. Ураховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що відбулось укладення 25.08.2022 року договору №1079-2513, що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та статтями 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610,611 ЦК України). Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач, з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, станом на 29.12.2023 порушив умови договору укладеного 25.08.2022, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого стороною відповідача не спростована. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем. Суд враховує, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надано. Беручи до уваги наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором №1079-2513 від 25.08.2022, що утворилася станом на 29.12.2023, у розмірі 16 000,00 грн., що складається з: 3 200,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 12 800,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції №\~34209 від 11.01.2024 позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved