Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сімейне життя між сторонами розпалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, на переконання позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сторони проживають окремо один від одного, від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове\~засідання позивачка\~не з`явилася,\~проте завчасно\~подала заяву\~до суду,\~згідно з\~якою позовні\~вимоги підтримала\~у повному\~обсязі та\~просила задовольнити\~такі,\~а справу\~розглянути за\~її відсутності (а.п.12). Відповідач не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.13). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 10.08.2012, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції було складено відповідний актовий запис за №228 (а.п.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.12.2016 (а.п.7), вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який народився в м.Прилуки Чернігівської області. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що у позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », то суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй це прізвище. На підставі\~ст.104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved