Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Адвокатка Жабко Н.О. звернулася до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] , у якому просить стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 18.07.2025. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 07.12.2022 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , щомісячно, починаючи з 17 листопада 2022 року, на користь [PERSON] , аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.04.2024 було зупинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, які стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу по провадженню № 2-н/742/512/22, справа №742/3160/22, від 07.12.2022, у зв`язку зі зверненням [PERSON] до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини з батьком. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.11.2024 позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів задоволено; визначено місце проживання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] ; припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на підставі судового наказу від 07.12.2022. З лютого 2025 року син [PERSON] , місце проживання якого визначено з батьком, почав проживати з матір`ю. Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, тому позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явилися, проте остання подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо, відповідно, до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, ч.1, 2\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язки, передбачені законом. В силу\~ст.51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.04.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п.7). Відповідно до копій свідоцтв про народження: серія [NUMBER] від 10.06.2011 та серія [NUMBER] від 17.09.2013, сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.п.8,10). Зареєстроване місце проживання дітей значиться за адресою: [ADDRESS] (а.п.9,11). 07.12.2022 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , щомісячно, починаючи з 17 листопада 2022 року, на користь [PERSON] , аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.п.12). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.11.2024 позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів задоволено; визначено місце проживання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] ; припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на підставі судового наказу від 07.12.2022 (а.п.20-21). 01.05.2025 головним державним виконавцем Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про зупинення виконавчих дій на підставі наказу №2-н/742/512/22 (а.п.13), а 10.07.2025 постанову про закінчення виконавчого провадження (а.п.14). Згідно з копією акта про фактичне проживання №179 від 09.07.2025 та копією акта обстеження умов проживання сім`ї, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та її сини: [PERSON] та [PERSON] . Старший син [PERSON] проживає разом з матрі`ю з лютого 2025 року (а.п.24,25). Відповідно до ч.1\~ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1\~ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до положень\~статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статі 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1\~ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до вимог ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст.89 ЦПК України). За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що неповнолітні діти сторін проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні, при цьому суд враховує, що відповідач є працездатною особою, так як має молодий вік, що свідчить про можливість виконання ним обов`язків по утриманню дітей, зі змісту позовної заяви вбачається що він працює, а тому, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved