Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Буринської міської ради Конотопського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує\~тим,\~що [INFO] в\~ м. Суми Сумської\~області померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, загальною площею 0,11 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , як онука померлої. Інші спадкоємці відсутні. З метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , вона звернулася до нотаріуса, однак нотаріусом було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] , оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме через те, що вона була необізнана про смерть [PERSON] , адже тривалий час вимушено, через війну в Україні, перебувала за кордоном. На підставі викладеного, просила визначити їй додатковий строк, тривалістю три місяці, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті [INFO] в м. Суми Сумської\~області [PERSON] .. Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області від\~22.01.2025\~року відкрито провадження у\~справі та\~призначено підготовче\~судове засідання. Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області від 08.05.2025\~року закрито підготовче провадження у\~даній справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивачки [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі. Відповідач Буринська міська рада була неодноразово належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак її представник в судове засідання жодного разу не з`явився та про причини неявки не повідомив. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що [INFO] в м. Суми Сумської\~області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Після смерті\~останньої\~відкрилась\~спадщина, до\~складу\~якої\~увійшла земельна ділянка загальною площею 0,11 га, в тому числі 0,04 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з архівного витягу Архівного відділу Конотопської районної військової адміністрації Сумської області №6/05-48 від 15.01.2025 Рішення виконавчого комітету Буринської міської Ради народних депутатів №197 від 23.12.93 «Про передачу громадянам міста у приватну вартість земельних ділянок» (а.с.16). Відповідно Інформації на запит Сумської територіальної громади №14.03-08/314216 від 20.11.2024, [PERSON] , [INFO] , з 05.07.2018 року по 20.10.2022 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер син [PERSON] та батько позивачки [PERSON] (а.с. 12, 13, 17). Позивачка [PERSON] , вважаючи себе спадкоємцем за правом представлення після смерті баби [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1266 ЦК України) У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають\~особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що позивачка будучи спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подала, що також підтверджується листом приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Н.В. (а.с.20). Згідно з витягів зі Спадкового реєстру, інформація про заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в реєстрі відсутня (а.с.18, 19). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що 01.04.2022 року [PERSON] , [INFO] перетнула державний кордон України (виїзд) та щонайменше до 01.05.2023 року на територію України не поверталась, що вбачається з витягу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-82520/18-24 від 27.11.2024 (а.с.22). Таким чином,\~суд\~приходить до\~переконання,\~що\~\~строк подання\~заяви про прийняття спадщини\~до нотаріальної\~\~контори \~був\~\~пропущений\~позивачкою з поважних\~причин. Враховуючи викладене, а також те, що причини пропуску позивачкою, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців.

Outcome: approved