Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором\~ № 9813175 від 17.12.2023 року у розмірі 32444 грн 03 к. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 к. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 9813175, шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно умов договору кредиту, кредитодаваць надає позичальнику кредит в сумі 10000 грн,, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток № 1 до кредитного договору) повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. Кредитодавець на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000 грн шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 28.05.2024 року становить 32444 грн 03 к., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 9296 грн 85 к.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 22147 грн 18 к.; прострочена заборгованість по сплаті комісії за надання кредиту 1000 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 28.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ, у відповідності до умов якого, відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором № 9813175 від 17.12.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути її у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. В статтях 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття З Закону України «Про електронну комерцію»). Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене вище, у свою чергу, свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 9813175 шляхом підписання останнім анкети-заяви на кредит, в якій були погоджені умови кредитування: замовлений строк 105 днів; погоджена сума 10000 грн; комісія за надання 10,00% одноразово; процентна ставка протягом пільгового періоду 1,70% за кожен день користування, протягом поточного періоду 2,30%. (а.с. 16). Відповідно до договору про споживчий кредит № 9813175 (індивідуальна частина) від 17.12.2023 року встановлені наступні умови кредитування: п. 1.2 Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн; п. 1.3 Кредит надається строком на 105 днів з 17.12.2023 року (строк кредитування); п. 1.3.1 Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 01.01.2024 року; п. 1.3.2 Поточний період складає 90 днів; п. 1.4 Позичальник має повернути кредит, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.01.2024 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 31.03.2024 року; п.п. 1.5.1 Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово; п.п. 1.5.2 Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2550 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; п.п. 1.5.3 Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 20700 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. (а.с. 8-13) З довідки від 14.10.2024 року вбачається, що відповідач уклав договір про споживчий кредит № 9813175 від 17.12.2023 року, який підписаний одноразовим ідентифікатором «472300». (а.с. 15 зв.) Відповідно до платіжної інструкції № 117948011 від 17.12.2023 року відповідачу на рахунок № [NUMBER] були перераховані грошові кошти в сумі 10000,00, валюта українська гривня, призначення платежу: кошти згідно договору 9813175. (а.с. 17) ТОВ «Мілоан» виконав умови договору надавши відповідачу кредит, про те останній належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит № 9813175 від 17.12.2023 року, станом на 13.03.2025 року складає 32444 грн 03 к., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9296 грн 85 к., прострочена заборгованість за відсотками - 22147 грн 18 к., прострочена заборгованість за комісіями 1000 грн. (а.с. 19). Позивачем в якості підтвердження отримання та користування відповідачем кредитними коштами надав відомість про щоденні нарахування та погашення, виконана ТОВ «Мілоан», в якій відображено надання кредиту, нарахування процентів та часткове погашення відповідачем тіла кредиту та нарахованих процентів. (а.с. 17 зв.-18- зв.) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 28.05.2024 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан», було укладено Договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ та додаткова угода № 1 від 28.05.2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає за плату ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками. (а.с. 19 зв.-25) Відповідно до платіжної інструкції № 2258 від 28.05.2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на виконання умов договору № 106-МЛ від 28.05.2024 року про відступлення прав вимоги, перерахував на рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти в сумі 2162236,36 грн. (а.с. 26) Згідно копії Витягу з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28.05.2024 року, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 9813175. Розмір заборгованості складає 32444 грн 03 к., в тому числі: 9296 грн 85 к. сума залишку по тілу кредиту; 22147 грн 18 к. залишок по відсотках; 1000 грн залишок по комісії. (а.с. 26 зв.) Враховуючи те, що відповідач не виконує умови кредитного договору, кредитні кошти не повертає та не сплачує нараховані проценти, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32444 грн 03 к., з яких: 9296 грн 85 к. сума залишку по тілу кредиту; 22147 грн 18 к. залишок по відсотках; прострочена заборгованість за комісією 1000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 к., що підтверджується платіжної інструкції № 5921 від 24.03.2025 року (а.с. 5). Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2422 грн 40 к.

Outcome: approved