Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

До Чорноморського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить позбавити\~\~відповідача\~\~ [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання їх спільного сина, не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, матеріальної допомоги не надає. Згідно судового наказу з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач свої обов`язки по сплаті аліментів належним чином не виконує, за ним\~утворилась заборгованість\~по виплаті\~аліментів на\~утримання сина,\~станом на\~30.09.2024\~року,\~в розмірі 78687,75 грн. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2022 року до вересня 2024 року складає 317333,66 гривень. Посилаючись на положення ст.196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі ста відсотків заборгованості, яка виникла станом на 30.09.2024\~в розмірі 78687,75 грн. Представник позивача надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не сповістив, відзив на позов не надав. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування. Відповідно до положень\~ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] з 05 серпня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 вересня 2018 року було розірвано (а.с.21,23-24). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.22). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати в сім`ї матері за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання матері [PERSON] задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини. Квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою. Хлопчик має окрему кімнату, окреме ліжко, стіл для навчання та місце для відпочинку, про що спеціалістами служби у справах дітей було складено відповідний акт обстеження умов проживання. За інформацією комунального некомерційного підприємства «Чорноморський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області дитина [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-педіатра з народження. За весь період спостереження батьківські обов`язки щодо малолітньої дитини виконує мати [PERSON] , яка піклується про стан здоров`я та розвиток дитини, сумлінно виконує рекомендації лікаря. Батько дитини на прийом до лікаря з приводу здоров`я сина не звертався. За інформацією Чорноморського економіко-правового ліцею №1 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області Давид навчається в ліцеї з вересня 2023 року. Мати [PERSON] приймає активну участь у вихованні та навчанні дитини. Батько [PERSON] навчанням та вихованням дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідував. Малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує різноманітні спортивні секції та гуртки. Згідно судового наказу №501/1917/22 від 08 серпня 2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини (а.с.25). Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань щодо сплати аліментів, за ним утворилась заборгованість. Так,\~згідно розрахунку Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 30.09.2024 заборгованість по аліментам боржника [PERSON] складає 78687,75 грн. За інформацією Комунальної установи «Центр соціальних служб» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області сім`я [PERSON] на обліку в центрі не перебувала, послуги не отримувала, будь-які повідомлення стосовно цієї родини до центру не надходили. Службою у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області було проведено опитування малолітнього [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що [PERSON] проживає разом з мамою. Хлопчик знає, що батька зовуть [PERSON] , але місце перебування батька йому не відомо. Зі слів матері, [PERSON] знає, що коли йому було 4 роки, мати з батьком розійшлись, та з того часу [PERSON] свого батька не бачив, не спілкувався з ним та практично його не пам`ятає. Зі святами та днями народження [PERSON] вітають мати, старший брат та рідні, яких він дуже любить. Згідно висновку, затвердженого рішенням виконкому Чорноморської міської ради за №153 від 11.04.2025, виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин та наданих доказів, суд дійшов висновку, що батько малолітньої дитини, самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що виражається в його бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками. Ст.141 СК України\~передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини. В п.16\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку своєї дитини, то суд дійшов висновку, що вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтований та підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення неустойки (пені)за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із\~статтею 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Позивачем був наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2022 року по вересень 2024 року, сума пені (неустойки) за несвоєчасно сплачені аліменти складає 317333,66 гривень. Посилаючись на положення ст.196 СК України, згідно якої стягнення пені (неустойки) проводиться у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі ста відсотків заборгованості, яка виникла станом на 30.09.2024,\~в розмірі 78687,75 грн. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як роз`яснив пленум у п.22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачена ст.196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати дитину відповідачем не надано, як і не надано доказів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Згідно ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання щодо сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому й числі позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, то відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved