Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 03.07.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,зареєстрованого 23.06.2000 Виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що між сторонами стали виникати непорозуміння, конфлікти, які з кожним разом ставали більш напруженими та тривалими, вони перестали чути та розуміти один одного, їх погляди на життя, сімейні обов`язки та майбутнє суттєво розійшлися, емоційна відстань між подружжям зросла і поступово зникла взаємоповага, довіра та теплота. У 2019 році позивачка була змушена поїхати за межі України на заробітки, щоб забезпечити себе та свою родину. З того часу вона постійно проживає за кордоном в Італії. Відсутність спільного побуту, географічна віддаленість та емоційна роз`єднаність остаточно зруйнували їх сімейні стосунки. Станом на сьогодні спільне життя фактично припинене, сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, примирення є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 30.09.2025 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглядати у відсутність позивачки та її представника. В судове засідання відповідач не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 09.09.2025 позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у його відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони знаходяться в шлюбі з 23.06.2000, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 24.06.2025 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 10 від 23.06.2000. Від шлюбу неповнолітній дітей немає. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з 2019 року у зв`язку з різними поглядами на життя, сімейні обов`язки та майбутнє, втратою почуттів любові, поваги та взаєморозуміння, примирення неможливе та суперечить інтересам позивачки. Позиція суду Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки\~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved