Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Діджи Фінанс» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 04.01.2022 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту за №790595. Підписанням договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон кредит». 28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №790595 від 04.01.2022 року. Відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 20665,52 грн 42 коп, з яких: 13316,72 грн\~заборгованість за тілом кредиту та 7348,80 грн\~заборгованість за відсотками. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Окрім того, позивач просив стягнути судові витрати у розмірі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу адвоката у сумі 6000 грн. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] до суду не подавала. Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує відносно заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України\~слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 04.01.2022 року відповідач звернулася до ТОВ «Слон кредит» із заявою-анкетою, в якій зазначила свою особисту інформацію, зокрема адресу реєстрації, місця роботи, заробітну плату тощо. 04.01.2022 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту за №790595, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» надало відповідачу кредит на суму 18750 грн, строком на 730 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 04.01.2024 року (п. п. 1.3, 1.4 Договору). Згідно з умовами п. п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до умов п. п. 1.5, 1.7, 1.8 Договору, тип процентної ставки\~фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно)\~25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку надання кредиту\~85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 208,33% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 43085,51 грн. Згідно з умовами п. п. 2.1, 3.1, 3.5 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 15000 гривень на користь споживача за реквізитами: [NUMBER] в АТ «ПУМБ», код банку 334851, призначання платежу: « [NUMBER] , кредитний договір №790595 від 04.01.2022, [PERSON] (2758524307)» або за реквізитами поточного рахунку Споживача та /або за реквізитами платіжної картки, дані яких (-го,-ої) Споживач надав Товариству в будь-який спосіб; у розмірі 3 750,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів) (п.3.1 договору). Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручує товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п.3.6 договору). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] , сума кредиту становить 18750 грн, строк кредитування\~730 днів, відсоткова ставка\~85% річних, відсотки за перший день користування кредитом\~25% в день (9125% річних), загальні витрати за кредитом\~28085,51 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом\~43085,51 грн, реальна річна відсоткова ставка\~208,33% річних. Згідно платіжного доручення за №14243 від 04.01.2022 року ТОВ «Слон кредит» перерахувало на рахунок відповідача 15 000 грн, призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору №790595 від 04.01.2022 року [PERSON] . Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором за №790595 від 04.01.2022 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 28.08.2023 року становить 25665,52 грн, з яких: 16544,86 грн\~заборгованість за тілом кредиту та 9120,66 грн\~заборгованість за відсотками. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» (Фактор) та ТОВ «Слон кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу за №2808-23. Відповідно до положень п. п. 2.1, 2.2 договору факторингу, Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за кредитним договором. В силу умов п.п. 3.1.1, 3.1.3 п. 3.1 договору факторингу, фінансуванням є належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка встановлюється в реєстрі прав вимоги. Фінансування сплачується Фактором на банківський рахунок Клієнта, зазначений в пункті 12 цього Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок Клієнта в повному обсязі. Як слідує з умов п. 4.1 вказаного договору, право вимоги переходить від клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі наведеної в Додатку №1 до цього договору, за умови виконання Фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 Договору. Згідно платіжної інструкції АТ «Сенс банк» за №4565 від 28 серпня 2023 року ТОВ «Діджи фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «Слон кредит» грошові кошти в розмірі 1648712,45 грн згідно договору факторингу за №2808-23 від 28 серпня 2023 року. Як вбачається з Акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року, ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон кредит» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року, встановлено, що до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №790595 від 04.01.2022 року на суму 20665,52, з яких: 13316,72 грн\~заборгованість за тілом кредиту та 7345,80 грн\~заборгованість за відсотками. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу вимог ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу вимог\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами\~ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. В силу вимог\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З матеріалів справи встановлено, що 04.01.2022 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за №790595, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на його розрахунковий рахунок в АТ «ПУМБ». Разом з тим, відповідач належним чином не виконала умов вказаного кредитного договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула. Від ТОВ «Слон кредит» до позивача ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] згідно договору про надання споживчого кредиту за №790595 від 04.01.2022 року, на підставі договору факторингу за №2808-23 від 28 серпня 2023 року та реєстру боржників від 28 серпня 2023 року до вказаного договору. Докази про те, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оспорюється в судовому провадженні суду не надані. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №790595 від 04.01.2022 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 20665,52 грн, з яких: 13316,72 грн\~заборгованість за тілом кредиту та 7348,80 грн\~заборгованість за відсотками. Таким чином, позивач на праві нового кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника за договором про надання споживчого кредиту за №790595 від 04.01.2022 року. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Більше того, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що позивач на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги, набув права нового кредитора до відповідача, ту обставину, що фактично отримані та використані відповідачем\~ [PERSON] \~кредитні кошти у добровільному порядку позивачу, як новому кредитору, не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з\~ [PERSON] \~в користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за договором про споживчий кредит за №790595 від 04.01.2022 року в розмірі 20665,52 грн, з яких: 13316,72 грн\~заборгованість за тілом кредиту та 7348,80 грн\~заборгованість за відсотками. Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті\~137\~та частина восьма статті\~141 ЦПК України). Відповідно до вимог частини 2\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду: договір про надання правової допомоги за №42649746 від 01 січня 2025 року, додаткову угоду за №790595 від 30 травня 2025 року до договору про надання правової допомоги за №42649746 від 01.01.2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30 травня 2025 року, детальний опис робіт (наданих) послуг, виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно з яким адвокатом було надано ТОВ «Діджи Фінанс» правову допомогу на загальну суму 6000 грн. Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial