Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач, в особі свого представника, звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №399140/3093739(1218032) від 02.09.2019 року у загальному розмірі 25043,32 грн, а також судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 2422,40 грн, витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та витрат на правову допомогу у сумі 7200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.09.2019 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № №399140/3093739\~(1218032), викладений в паперовій формі та підписаний сторонами власноручним підписом, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії з фіксованою процентною ставкою 34% річних. 18.01.2024 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір про відступлення права вимоги № 1-2024, відповідно до умов якого АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відступило ТОВ «ФК «СОНАТІ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №399140/3093739\~(1218032)\~від 02.09.2019\~року до боржника [PERSON] 22.02.2024 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги № 2-2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» передає (відступає) ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «СОНАТІ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги за кредитним договором №399140/3093739 (1218032) від 02.09.2019, до боржника [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №399140/3093739 (1218032) від 02.09.2019 року, сформованого АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» станом на 23.01.2024, відповідач [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 25043,32 грн, з яких: 19\~988,42 грн - прострочена сума заборгованості за тілом кредиту; 408,51 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам; 4646,39 грн - заборгованість по простроченим відсоткам. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, після відступлення ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги до [PERSON] не здійснювалося жодних дадаткових нарахувань, всі нарахування за кредитним договором здійснювалися безпосередньо АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» станом на день, що передує дню відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ». ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало (окрім вимоги (у разі направлення) про дострокове погашення заборгованості). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. Після виконання приписів ст. 187 ЦПК України, ухвалою судді від 06.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за місцем реєстрації. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», на підставі наявних у справі документів. Від відповідача будь-яких заяв та клопотань по суті спору не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзив на позовну заяву до суду не подав. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачу направлялися повідомлення про судові засідання, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Згідно позиції Верховного Суду, висловленої в постанові № 755/17944/18 від 10.05.2023 року, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 13 ст.\~7\~ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 8 ст.\~279\~ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174\~ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У порядку ст.\~178\~ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положеннямст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст.15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами наступне. 30.03.2017 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір №399140/3093739 про надання банківських послуг. 16.08.2019 року [PERSON] подано до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Заяву-анкету на відкриття поточного (карткового) рахунку та видачу кредитної картки, згідно якої відповідачу було відкрито поточний (картковий) рахунок та видано кредитну картку із кредитною лінією з лімітом 24\~000,00 грн на 24 місяці із відсотковою ставкою 34% річних та відсотковою ставкою у пільговий період 0,01% річних. Згідно заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка» та паспорту споживчого кредиту, сторони погодили наступні умови: тип та клас картки кредитна картка MasterCard Gold, тип кредиту кредитна лінія, мета отримання кредиту придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення споживчих потреб, розмір кредитної лінії (кредитний ліміт) 24000,00 грн, строк кредитування 24 місяців, процентна ставка фіксована, 34% річних, реальна процентна ставка 35,37% річних. Після підписання вищевказаної заяви-анкети, а саме 02.09.2019 року [PERSON] була видана платіжна картка [NUMBER] , що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою, підписаною відповідачем власноруч. 05.08.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору про надання банківських послуг №399140/3093739, згідно якого сторони дійшли згоди про доповнення Договір Розілом 7. Також, 05.08.2021 року [PERSON] підписано заяву про зміну умов користування банківською послугою «Кредитна картка» (про зміну умов Договору) №1, згідно якою сторони дійшли згоди про внесення наступних змін: - розмір кредитної лінії (Кредитний ліміт) - 24\~000,00 грн; - строк - до 31.08.2023 включно; - процентна ставка - 34% річних (фіксована); - процентна ставка після припинення трудових відносин між Власником рахунку та Підприємством - 36% річних (фіксована); - реальна процентна ставка за кредитною лінією - 41,55%; - загальна вартість кредитної лінії - 33218,83 грн; - максимальний розмір Кредитного ліміту - 250000,00 грн. Договір про надання банківських послуг №399140/3093739 від 30.07.2017 р., Заява-анкета на відкриття поточного (карткового) рахунку та видачу кредитної картки, Заява про надання банківської послуги «Кредитна картка» та паспорт споживчого кредиту укладені в паперовій формі та підписані сторонами власноручними підписами, зокрема, й підписом відповідача [PERSON] . Після підписання вищевказаної заяви, а саме 13.08.2021 року [PERSON] була видана платіжна картка [NUMBER] , що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою, підписаною відповідачем власноруч. Згідно розрахунку заборгованості АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за Кредитним договором №399140/3093739(1218032) від 02.09.2019 року, станом на 23.01.2024 року заборгованість [PERSON] становить 25043,32 грн, з яких: прострочена заборгованість 19988,42 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 408,51 грн, заборгованість за простроченими відсотками 4646,39 грн. 18.01.2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» і ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір про відступлення права вимоги № 1-2024, відповідно до умов якого АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (первісний кредитор) відступило ТОВ «ФК «СОНАТІ» (новий кредитор) права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку і строки встановлені цим договором, та відповідно до додатку № 1 до вищевказаного договору, а саме реєстру прав вимог № 1 від 23.01.2023 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №399140/3093739(1218032)\~від 02.09.2019 року в сумі 25043,32 грн. 22 лютого 2024 року між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» і ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір про відступлення права вимоги №2-2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» (кредитор) відступило ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (новий кредитор) права вимоги кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку і строки встановлені цим договором. Як вбачається з Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №2-2024 від 22 лютого 2024 року (Реєстр прав вимог №1) від 04 березня 2024 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» відступило ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором №399140/3093739(1218032)\~від 02.09.2019 року в сумі 25043,32 грн. Згідно з платіжними інструкціями: №6 від 04 березня 2024 року на суму 832 401,72 грн.; №7 від 06 березня 2024 року на суму 520 000 грн.; №9 від 07 березня 2024 року на суму 4,77 грн. ТОВ «ФК «СОНАТІ» здійснив оплату згідно договору відступлення права вимоги №2-2024 від 22 лютого 2024 року, що на загальну суму 1 352 406,49 грн., як передбачено п. 2 Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №2-2024 від 22 лютого 2024 року. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. У даній справі, встановлено, що відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором було здійснено шляхом укладення Договорів факторингу про відступлення ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» належне йому право вимоги . У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів факторингу №1-2024, укладеного 18.01.2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» і ТОВ «ФК «СОНАТІ» та № 2-2024, укладеного 22.02.2024 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» про відступлення права вимоги до [PERSON] , недійсними або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. За такого, враховуючи вищевказане, право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором №399140/3093739(1218032)\~від 02.09.2019 року перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», що дає останньому право на стягнення з відповідача в судовому порядку неповернуту ним суму позики. Матеріалами справи підтверджено, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» станом на день відступлення права вимоги 23.01.2024 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Щодо стягнення суми заборгованості. Відповідно до вимог ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050\~Цивільного кодексу\~України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~у справі\~№127/23910/14-ц\~від 23.12.2020\~року:\~«Часткова сплата\~боржником або\~з його\~згоди іншою\~особою основного\~боргу та/або\~сум санкцій\~є тією\~дією,\~яка свідчить\~про визнання\~ним боргу». Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу (відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду), що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Згідно з випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 02.09.2019 року по 23.01.2024 року, первинний кредитор взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором №399140/3093739(1218032)\~від 02.09.2019 року виконав у повному обсязі. Проте, всупереч умовам Кредитного договору №399140/3093739(1218032)\~від 02.09.2019 року відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останні платежі для погашення заборгованості не здійснив ані на рахунки первісного кредитора, ані на рахунок ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість, яка, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23.01.2024 р. становить 25043,32 грн, з яких: прострочена заборгованість 19988,42 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 408,51 грн, заборгованість за простроченими відсотками 4646,39 грн. Жодних даних, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором у добровільному порядку, відповідачем [PERSON] за час розгляду справи в суді не надано. Також, суду не надано також належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 Цивільного кодексу України. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за Кредитним договором №399140/3093739(1218032)\~від 02.09.2019 року в сумі 25043,32 грн. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договорів, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню з відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1011 від 28.04.2025 року. За такого, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. Позивач у позові просив стягнути з [PERSON] на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7200,00 грн. В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 1 від 05.02.2025 року, який містить відомості про послуг з правничої допомоги, які були надані. Акт підписаний ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» та містить інформацію про боржника [PERSON] , щодо якої адвокатським об`єднанням було надано правничу допомогу, відповідно до якого: адвокатом надано послуги на суму 7200,00 грн, з яких: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника 1 год. 1200,00 грн; складання та подання до суду позовної заяви 1 год. 6000,00 грн. Разом з тим, суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а, ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, яка також зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №620/1958/19 у постанові від 11.10.2021 року, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial