Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У квітні 2024 року представник\~Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»\~звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 59190,31\~грн. та судовий збір. В обґрунтування позовної заяви представник позивача посилається на те, що\~30.08.2021 між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №R10363/2021. Відповідно до умов договору про споживчий кредит Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник отримує його на споживчі цілі в сумі 100000,00 (сто тисяч гривень 00 копійок), строком з 30.08.2021 по 29.08.2023 з фіксованою процентною ставкою 0,01% річних. 28.04.2023 між Позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору про споживчий кредит №10363/2021 від 30.08.2021 якою, зокрема продовжено строк дії договору до 29.11.2024 та встановлений новий графік платежів. 22.01.2024 Позивачем направлено вимогу Відповідачу про дострокове повернення кредиту. Копія вимоги про дострокове повернення кредиту від 22.01.2024 № 08/КВ2/7- 08/КВ2 з поштовим конвертом трекінг номером 5006906492020 з сайту УКРПОШТА (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html). Вказана вимога залишилась без виконання. Заборгованість за кредитним договором №R10363/2021 від 30.08.2021 складає 59 190,31 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто гривень 31 копiйка) грн., з яких: Основний борг 32 712,85 грн. Заборгованість за процентами 2,17 грн. Заборгованість за комісією 26475,29 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МТБ БАНК» заборгованість за договором про споживчий кредит № R10363/2021 від 30.08.2021 в сумі 59 190,31 грн., з яких: основний борг 32 712,85 грн., заборгованість за процентами 2,17 грн., заборгованість за комісією 26475,29 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Рух по справі Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.73). Заочним рішенням суду від 23 жовтня 2024 року стягнуто з [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного\~товариства «МТБ\~БАНК» (код ЄДРПОУ 21650966, місцезнаходження юридичної особи: Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 28), заборгованість за договором про споживчий кредит № R10363/2021 від 30.08.2021 в загальному розмірі 59 190,31 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто гривень тридцять одна копiйка), з яких: - основний борг в розмірі 32 712, 85 грн. (тридцять дві тисячі сімсот дванадцять гривень вісімдесят п`ять копійок); - заборгованість за процентами в розмірі 2, 17 грн. (дві гривні сімнадцять копійок); - заборгованість за комісією в розмірі 26 475, 29 грн. (двадцять шість тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень двадцять дев`ять копійок). Стягнуто з [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного\~товариства «МТБ\~БАНК» (код ЄДРПОУ 21650966, місцезнаходження юридичної особи: Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 28) ?судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) (а.с.101-103). Ухвалою суду від 18 червня 2025 року заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024 року, ухвалене по справі №210/1929/24 за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.135-137). Аргументи учасників Від представника\~відповідача [PERSON] \~ адвоката\~Вовк М.В.\~30.06.2025\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву, який обґрунтував наступним. 30 серпня 2021 року між Публічним акціонерним товариством «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №R10363/2021. У пункті 1.2. Договору зазначено, банк надає Позичальнику послуги з розрахунково- касового обслуговування у порядку та на умовах що визначені цим пунктом. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме: а) за зарахування грошових коштів, отриманих як кредит, на поточний рахунок Позичальника комісія 1,5% одноразово від суми кредиту, зазначеної в цьому Договорі, без ПДВ; б) за обслуговування кредиту комісія 2,6 % щомісячно від суми кредиту, зазначеної в цьому Договорі, без ПДВ. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частиною другою статті 8 Закону № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Частина 2 статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право Кредитодавця на встановлення комісії за надання кредиту за Кредитним договором, однак за певних умов. Ця умова полягає в тому, що у договорі повинно бути чітко зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг Кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, щоб виключити можливість стягнення кредитодавцем комісії за послуги, що повинні надаватися безкоштовно, у відповідності до ч.1, ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач вважає положення пункту 1.2 Кредитного договору №R10363/2021 від 30.08.2021 - нікчемними, зараховані кредитором кошти на сплату комісії повинні бути зараховані на погашення заборгованості по кредиту. Таким чином відсутні правові підстави для стягнення із Відповідача на користь Позивача комісії на загальну суму 26 475,29 грн., а сума, що була зарахована на погашення Комісії в розмірі 45 724,41 грн. повинна бути зарахована на погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Відтак, оскільки сума, що була зарахована на погашення Комісії в розмірі 45 724,41 грн. повинна бути зарахована на погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, то відсутні будь-які правові підстави вважати, що у Відповідача наявна заборгованість, за договором про споживчий кредит № R10363/2021 від 30.08.2021. Враховуючи викладене, просить суд задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі за безпідставністю. Стягнути із позивача, Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК», код ЄДРПОУ 21650966, на користь відповідача, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 484,48 грн. Від представника позивача ПАТ «МТБ БАНК» - Мовчан О.С. 07.07.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, які обґрунтував наступним. 30.08.2021 відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 100 000,00 грн. В період з вересня 2021 року відповідачем частково погашалась заборгованість. В подальшому, 28.04.2023 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит № R10363/2021 від 30.08.2021. Відповідно до умов додаткової угоди, сторони підтвердили, що станом на 28.04.2023 заборгованість [PERSON] перед банком за тілом (основний борг) кредиту становить 39 381,04 грн., несплачена комісія - 7 800,00 грн. Сторони також передбачили порядок сплати нарахованої та несплаченої комісії (з першого по восьмий місяці з дати укладення додаткової угоди по 975,00 грн.), звільнення позичальника від штрафних санкцій в сумі 78 000,00 грн., та продовження строку дії договору по 29.11.2024. Додаткова угода є чинною та не визнавалась недійсною. Тобто дана сума є безспірною, оскільки позичальник додатково визнав її та засвідчив її наявність згідно з умовами договору. Таким чином, доводи представника відповідача, що основний борг за кредитом було погашено, і платежі з комісії повинні були зараховуватись в рахунок тіла кредиту є помилковими, і суперечать договірним зобов`язанням банка та позичальника. Щодо нарахування комісії зазначає, що згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З урахуванням зазначеного Банк має право на встановлення та стягнення комісії за розрахунково-касове обслуговування. Щодо відшкодування витрат відповідача на правову допомогу зазначає, що ключовими критеріями для їх компенсації є документальне підтвердження понесених витрат. Надані відповідачем акт та рахунок не підтверджують належним чином витрати на правову допомогу, а практика ВС 2018 року на яку посилається представник є застарілою, та зазнала значних змін. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МТБ БАНК» (код ЄДРПОУ 21650966), місцезнаходження юридичної особи: Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок 28, заборгованість за договором про споживчий кредит № R10363/2021 від 30.08.2021 в сумі 59 190,31 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто гривень 31 копійка) грн., з яких: основний борг - 32 712,85 грн., заборгованість за процентами - 2,17 грн., заборгованість за комісією - 26475,29 грн. Судові витрати в сумі 3 028,00 грн. покласти на відповідача по справі. В судове засідання, призначене на 24.09.2025 року сторони не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Вовк М.В. 15.07.2025 до суду надано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Просив суд здійснити розподіл судових витрат, відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу без участі відповідача та його представника. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 30.08.2021 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МТБ БАНК» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №R10363/2021. Відповідно до умов договору про споживчий кредит Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник отримує його на споживчі цілі в сумі 100 000,00 (сто тисяч гривень 00 копійок), строком з 30.08.2021 по 29.08.2023 з фіксованою процентною ставкою 0,01% річних. Договір підписано [PERSON] власноручно (а.с.61). За вказаним Договором, Банк надає Позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим Договором про споживчий кредит та Договором. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме: за зарахування грошових коштів, отриманих як Кредит, на поточний рахунок Позичальника комісія 1.50% одноразово від суми Кредиту, зазначеної в цьому Договорі про споживчий кредит без ПДВ; за обслуговування Кредиту комісія 2.60% щомісячно від суми Кредиту, зазначеної в цьому Договорі про споживчий кредит без ПДВ (а.с.61). Згідно з Графіком платежів, як Додатком №1 до Договору про споживчий кредит/кредитного договору №R10363/2021 від 30.08.2021, загальна вартість кредиту становить 164715,53 грн (а.с.23). 28.04.2023 між Позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору про споживчий кредит №R10363/2021 від 30.08.2021 якою, зокрема продовжено строк дії договору до 29.11.2024 та встановлений новий графік платежів (а.с.23). Пунктом 1 Додаткової угоди сторони підтверджують, що на момент укладання цієї Додаткової угоди №1 заборгованість Позичальника перед Банком за основним боргом за Кредитом становить 39381,04 грн. Пунктом 2 Додаткової угоди сторони підтверджують, що на момент укладання цієї Додаткової угоди №1 заборгованість Позичальника перед Банком за нарахованими та несплаченими комісіями становить 7800 грн (а.с.23). Пунктом 5 сторони домовились, що комісія, яка нарахована та не сплачена на дату укладення Додаткової угоди №1 до цього Договору, погашається Позичальником наступним чином: з першого по восьмий місяці з дати укладення цієї Додаткової угоди №1 Кредитного договору по 975,00 грн щомісячно (а.с.23). Згідно з Графіком платежів від 28.04.2023 року, не сплачена комісія становить 7800 грн, загальна вартість кредиту становить 96587,40 грн (а.с.23 зворот). До позову додано деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку [PERSON] , наданих за договором про споживчий кредит №R10363/2021 (а.с.39-59 зворот, 68-69). Як вбачається з розрахунку боргу за кредитним договором №R10363/2021 від 30.08.2021 року, станом на 02.04.2024 позичальником [PERSON] фактично погашено тіла кредиту 67287,15 гривень. Всього борг за кредитним договором №R10363/2021 від 30.08.2021 року станом на 02.04.2024 складає 59190,31 гривень (а.с.62 зворот-63). 22.01.2024 року позивачем на адресу відповідача направлено лист-претензію № 08/КВ2/7-08/КВ2 про дострокове погашення заборгованості (а.с.63). До позову додано тарифи ПАТ «МТБ БАНК» на послуги, що надаються фізичним особам (а.с.65 зворот-67 зворот). Мотиви, застосовані норми права та оцінка суду Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).\~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, судом встановлено, що укладений між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] договір про споживчий кредит №R10363/2021 від 30.08.2021 підписаний відповідачем, на умовах, визначених у вказаному договорі [PERSON] надавався кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та зі встановленими строками їх повернення. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Оскільки відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті боргу та відсотків не виконав, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатив, чим порушив вимоги договору, тому суд вважає необхідним позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32712,85 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 2,17 грн задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «МТБ\~БАНК»заборгованість за договором про споживчий кредит №R10363/2021 від 30.08.2021 в загальному розмірі 32715,02 грн. Стосовно стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), а саме зазначено, що якщо в\~кредитному договорі\~банк не\~зазначив та\~не надав\~доказів наявності,\~переліку додаткових\~та супутніх\~банківських послуг\~кредитодавця та/або\~кредитного посередника,\~які пов`язані\~з отриманням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~які надаються\~позивачу та\~за які\~банком встановлена\~щомісячна комісія\~за обслуговування\~кредиту (розрахунково-касове\~обслуговування),\~то положення\~кредитного договору\~щодо обов`язку\~позичальника щомісячно\~сплачувати плату\~за обслуговування\~кредиту (розрахунково-касове\~обслуговування)\~є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», в якій суд відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 172/410/21 (провадження № 61-17842св21). З огляду на викладене, посилання представника позивача на вказану постанову не заслуговують на увагу. За таких обставин, оскільки положення Договору про споживчий кредит №R10363/2021 від 30.08.2021 не містять переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), чим суперечать положенням Закону України «Про споживче кредитування», комісія за обслуговування кредиту в розмірі 26475,29 грн стягненню не підлягає. Враховуючи викладене, позов ПАТ «МТБ БАНК» підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит №R10363/2021 від 30.08.2021 в загальному розмірі 32715,02 грн. Судові витрати Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні позивача до суду, ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 3028,00 грн. (100 %). У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 32715,02\~грн.\~ \~що становить\~55,27\~%\~від суми\~позову (59190,31\~грн.),\~із [PERSON] \~підлягають стягненню\~на користь\~позивача документально\~підтверджені судові\~витрати у\~розмірі задоволеної частини, що становить 1673,57 грн. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи часткове задоволення позову, заява сторони відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial