Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа, де Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Покрова» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 37 360, 05 грн. та судові витрати у розмірі 23 000, 00 грн. Свою позовну заяву обґрунтували тим, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому як власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Також приймаючи до уваги положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні та разові внески та платежі. Натомість, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10 січня 2025 року через підсистему "Електронний суд" позивач подав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що від моменту створення ОСББ "Покрова" застосування штрафних санкцій не передбачалось статутним положенням чи рішенням загальних зборів. У зв?язку із COVID-19 та воєнним станом Кабінет Міністрів України з березня 2022 року зупинив застосування штрафних санкцій при нарахуванні комунальних платежів. Також відповідач зазначає, що на період дії воєнного стану та карантину не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] . 17 січня 2025 року через підсистему "Електронний суд" відповідач направив відповідь на відзив, відповідно до змісту якого зазначає, що позивач підтверджує обставину несплати ним внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Документального підтвердження спростування боргу позивачем до суду не надано. Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Протоколом №1 від 17.01.2017 створено Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Покрова». Відповідно до п.1 р.1 Статуту, об?єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі - співвласники) багатоквартирного будинку [ADDRESS] ), відповідно до Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку». [PERSON] (далі - відповідач або співвласник будинку) є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить Свідоцтво про право власності на квартиру від 20.08.1998, в якому також вказана загальна площа квартири - 285,3 кв.м. Тому, в силу абз.5 ст.1 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон про об?єднання), відповідач є також співвласником Будинку N?14. 14.05.2019 Статут об?єднання (далі - Статут) викладено у новій редакції. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Статуту, вищим органом управління об?єднання є загальні збори. Відповідно до п.3 розділу III Статуту, до виключної компетенції загальних зборів належить затвердження кошторису об?єднання, а також визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до п.11 розділу III Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов?язковим для всіх співвласників. Відповідно до п.2 розділу IV Статуту, сплата встановлених загальними зборами об?єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і строки, що встановлені загальними зборами об?єднання, є обов?язковою для всіх співвласників. Відповідно до п.2 розділу V Статуту, співвласник зобов?язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до абз. абз.3 п.3 розд.2 Статуту ОСББ «Покрова», завданням та предметом діяльності об?єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Відповідно до абз. 6,8 п.3 розд.З Статуту, до виключної компетенції загальних зборів належить затвердження кошторису, визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Відповідно до п.11 розд.З Статуту, Рішення загальних зборів прийняте відповідно до Статуту, є обов?язковим для всіх співвласників. Також, Додатком N?2-1 до Протоколу N?3 загальних зборів ОСББ «Покрова» від 11:05.2019 встановлено тариф на 1 м.2 «внесків на утримання будинку, в 1.9. площа квартир та нежитлових приміщень, які використовують ліфт у розмірі 8, 73 грн. Окрім цього, в п.3.2 Протоколу N?3 загальних зборів ОСББ «Покрова» від 14.05.2019 зафіксована низка рішень, прийнятих загальними зборами співвласників Будинку N?14, які стосуються предмета спору а саме: ??затверджено запропонований кошторис на наступний період; ??в Кошторисі ОСББ «Покрова» на утримання будинку та прибудинкової території, утримання паркінгу та охорони (далі - Кошторис) (додаток 2-1 до цього Протоколу) зафіксовано встановлений тариф на 1 м.2 «внесків на утримання будинку, в т.ч. площа квартир та нежитлових приміщень, які використовують ліфт» у розмірі 8,73 грн. Тобто, період дії Кошторису загальні збори об?єднання не визначили, обмежившись його дією «на наступний період», тобто до затвердження загальними зборами іншої редакції Кошторису. Відповідно до п.2 розд.4 Статуту, сплата встановлених загальними зборами об?єднання внесків і платежів... є обов?язковою для всіх співвласників, отже і для відповідача. Кошторис складений 14.05.2019 року та підписаний Відповідачем та Головою правління ОСББ "Покрова" та відповідно Головою загальних зборів об?єднання, отже відповідач обізнаний із документами, якими затверджений тариф внеску та його розмір (протокол загальних зборів ОСББ "Покрова" №3 від 14.05.2019), договорами на підтвердження належного надання житлово-комунальних послуг, якими забезпечується будинок №14. 3 моменту переходу Будинку N?14 в самостійне управління та утримання ОСББ «Покрова» та до теперішнього часу усі житлово-комунальні послуги відповідачу надавались вчасно, безперебійно та у повному обсязі. Так, для забезпечення надання співвласникам приміщень Будинку N?14 необхідних послуг позивачем були укладені договори з наступними постачальниками: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (договір N?18903/9-10-T від 16.02.2018); Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» на постачання електричної енергії (договір N?35601 від 13 липня 2018); ФОП [PERSON] на надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів (N?01032024/005 від 01.03.2024). Також, 14.05.2019 під головуванням відповідача відбулись загальні збори співвласників Будинку N?14, за результатами чого оформлено Протокол N?3. Цим Протоколом N?3 затверджено Кошторис ОСББ «Покрова» на утримання будинку та прибудинкової території, з якого вбачається наступне:???розмір тарифу внеску співвласника за 1 м2 площі квартири складає 8,73 грн. ???Кошторис підписаний відповідачем, отже він обізнаний з вартістю тарифу внеску на утримання будинку та прибудинкової території на рівні 8,73 грн. за 1 кв.м. площі власної квартири. Також, п.3.2 Протоколу N?3 від 14.09.2019 встановлено порядок оплати внеску, а саме сплата відбувається за поточний місяць до його кінця (до 30 числа - 100% оплати). Тому, на підставі вищевикладеного та рахунків, які позивач щомісяця направляв відповідачу через поштову скриньку та на електронну пошту, відповідач, як власник квартири N?63 та, відповідно, співвласник Будинку N?14, був зобов?язаний сплачувати з 14.05.2019 щомісяця до 30 числа кожного поточного місяця внесок з утримання будинку та прибудинкової території (далі - внесок) у розмірі 2 490,67 грн. (8,73грн.*285,3 кв.м.). Але, всупереч наведеному, відповідач не виконуває зобов?язання зі сплати внеску до 30 числа кожного місяця, а тому з 31 числа відповідного місяця розрахункового періоду, або з першого дня, наступного за 30 числом (у разі відсутності у відповідному календарному місяці 31 числа), таке зобов?язання вважається простроченим, отже боргом відповідача зі сплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території. Тому, за відповідачем рахується заборгованість з внеску за розрахунковий період червень 2023 року - серпень 2024 року (тобто за 15 календарних місяців). Сума щомісячного боргу відповідача дорівнює 2490,67грн. В період з червня 2023 року по серпень 2024 року відповідач борг не погашав. Тому, загальна сума боргу зі сплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території за вказаний період складає 37 360,05 грн. (2 490,67 грн.*15 календарних місяців). Щодо позовних вимог. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 15 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов?язаний, зокрема, виконувати обов?язки, передбачені статутом об?єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. 1 ст. 20 статті 15 Закону України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку", частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно зі ст. 22 вказаного Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об?єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Об?єднання оплачуе холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Частинами 2, 3 ст. 23 цього Закону передбачено, що власник квартири та/або приміщення зобов?язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об?єднання та/або рішенням загальних зборів. Статтею 17 Закону України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов?язків об?єднання має право вимагати своєчасного та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об?єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів, а також звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об?єднання платежі, збори і внески. Згідно зі ст. 13 вказаного Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об?єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов?язує. Згідно з положеннями ст. 322 ЦК України власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов?язаний брати участь у витратах на управління, примання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов?язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов?язаннями, пов?язаними із спільним майном. Положеннями статті 15 ЗУ «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов?язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Особа, яка є власником приміщення у будівлі, в якій створено ОСББ, зобов?язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна. У відповідності до положень ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Позивачем надано, а Відповідачем спожито житлово-комунальних послуги з управління Будинку, на загальну суму 37 360, 05 грн. Згідно статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, цивільне зобов?язання передбачає наявність обов?язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов?язку. Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Підставами виникнення цивільних права та обов?язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов?язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України відповідач вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, згідно з положеннями статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з наведеного вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до постанови ВП ВС від 27.11.2019 року у справі №340/385/17, 3% річних є самостійними компенсаційними, а не штрафними виплатами. З огляду на те, що 3% річних не належать до неустойки, їх стягнення з відповідача на користь позивача є правомірним. Підлягає врахуванню, що згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Розрахунок інфляційної складової здійснений не за окремі інтервали часу, а в цілому за період прострочення - з 01.07.2023 року по 31.08.2024 року включно. Відповідач у розрахунковому періоді борг не погашав. Інфляційна складова складає 1 334, 50 грн. відповідно до методики, викладеної у Постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі 905/21/19. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми за наступної формулою: проценти = сума боргу х процентна ставка за рік/100% х кількість днів / кількість днів у році. Таким чином, 3% річних за розрахунковий період склали 655, 71 грн. Тому загальна сума заборгованості відповідача за період з 01.06.2024 р. по 31.08.2024 р. включно складає 39 350, 26 грн., зокрема: основний борг зі сплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території - 37 360, 05 грн., інфляційна складова - 1 334, 50 грн., 3% річних від простроченої суми боргу з внеску - 655, 71 грн. Обґрунтованих доказів тому, що вказані послуги відповідачем отримано не було, претензій чи скарг з приводу повноти, обсягу та якості наданих послуг, тарифів від нього на адресу позивача, а також на адресу суду не надходило. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і у ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов, суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами за допомогою належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів. Сторони самостійно визначають обсяг, зміст та достатність доказів, що надають до суду. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, суд позбавлений повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й судові витрати (судовий збір) у сумі 3 028 гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень 00 копійок стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, а також з урахуванням Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 319, 322, 509, 525, 526 ЦК України, та

Outcome: approved