Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач має загальну заборгованість за отримані послуги перед позивачем на загальну суму 10 887, 39 грн., а тому позивач звернувся до суду та просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун» заборгованість за Договором на компенсацію витрат у зв`язку з використанням теплової енергії для опалення та гарячої води від 16.07.2018 року, за період з «01» листопада 2022 року по «31» травня 2025 року у розмірі 10 887 грн. 39 коп. 11.08.2025 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з цим, представником було направлено заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав. Щодо заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою про розгляд справи належним чином. Згідно ст. 247 ЦПК України, фіксування технічними засобоми не здійснювалось Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Так, судовим розглядом встановлено, що 16.07.2018 року року між позивачем та відповідачем укладено Договір про стягненнязаборгованості за договором на компенсацію витрат у зв`язку з використанням теплової енергії дляопалення та гарячої води. Відповідно до припису першого розділу Договору, предметом цього Договору є обов`язок відповідача компенсувати позивачу витрати на виготовлення, постачання опалення та гарячої водиу строки і на умовах, що передбачені договором. Позивач є організацією, що надає послуги по комплексному обслуговуванню об`єкту (КВЕД 81:10), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Житловий комплекс «Tetris Hall». Відповідно до п. 1 Договору, Споживач (Відповідач) зобов`язаний компенсувати Виконавцю (позивачу) витрати на виготовлення, постачання опалення та гарячої води Споживачу у строки і на умовах, що передбачені договором. Пунктом 2 Договору визначено, що суб`єктом користування послугами є: власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири) та члени його сім`ї. Характеристика засобів обліку води і теплової енергії, (пункт 4 Договору), відображено у акті від 17.07.2018. Умовами п. 5 Договору передбачено, що сума яка підлягає компенсації формується з планових витрат виконавця. У випадку зміни витрат виконавця на виготовлення, постачання опалення та гарячої води, компенсації підлягає нова сума, після її оприлюднення на інформаційному стенді в приміщенні виконавця, без внесення Сторонами змін до Договору. Розрахунок фактичної вартості на виробництво теплової та постачання теплової енергії та гарячої води у будинках та відповідні договори до цього розрахунку - надаються. Згідно з п. 6 Договору, розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору становить - згідно показників будинкового засобу обліку та засобів обліку Споживача. На час дії Договору лічильник пломбується пломбою виконавця. Таким чином, відповідач була зобов`язана компенсувати витрати позивача з урахуванням власного споживання на підставі засобів обліку. Вимогами п.7 Договору, передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. До 25 числа розрахункового місяця, споживач зобов`язаний передати показники лічильника виконавцю на підставі яких останній до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим надає споживачу рахунок для проведення споживачем компенсації (оплати) вартості спожитого тепла та гарячої води. Представник виконавця має право самостійно фіксувати показники лічильника та на підставі цих даних до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, надати споживачу рахунок для проведення останнім компенсації (оплати) вартості спожитого тепла та гарячої води. Згідно п.8 Договору, оплата рахунку повинна бути проведена до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Компенсації споживачем підлягає вся сума виставлена виконавцем до сплати. Пунктом 10 Договору, встановлено, що плата за послуги вноситься на рахунок виконавця. Сума заборгованості відповідача по компенсації витрат позивача, що не надійшла на рахунок позивача, за період з «01» листопада 2022 року по «31» травня 2025 року за вищевказаним Договором становить 10 887 грн. 39 коп. Таким чином, на даний час, відповідачем не сплачено суму боргу та допущено прострочення плати (компенсації), що є порушенням взятих відповідачем зобов`язань за Договором та прав позивача. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 626 ЦК України, вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст.901 та ч. 1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до вимог пункту 5 частини третьої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно вимог пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Загальними умовами виконання зобов`язання, що встановлені статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з пунктами 5, 12 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку шляхом оплати всіх витрат експлуатуючій організації, відповідно до затвердженого тарифу на утримання будинку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Законуобов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 525 ЦК України, вказано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послуіу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 615 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено позовні вимоги щодо наявності у відповідача заборгованості за житлово - комунальні послуги, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Однією із засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача доводи та обґрунтування позову в ході розгляду справи належними та допустимими доказами не спростовані, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved