Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач ТОВ «ЕЙС» 19.06.2025 звернувся до суду з позовом до [PERSON] (в ході судового розгляду встановлено прізвище відповідача як Соляник- а.с.109,147) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 499019016 від 12.08.2020 у розмірі 69973,11 грн., судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 12.08.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено кредитний договір № 499019016 на суму 16500,00 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора ZE253VM8. Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора: www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, номер банківської картки для перерахування коштів, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу після того, як сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в т.ч. щодо розміру кредиту, строку та умов користування коштами, розміру і типу процентної ставки. Як зазначає позивач, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу шляхом перерахування 12.08.2020 грошові кошти в сумі 16500,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку він вказав у заявці при укладенні договору. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, термін дії якого в подальшому продовжувався шляхом укладання Додаткових угод. Первісний кредитом та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору Факторингу підписали Реєстр прав вимог №120 від 09.02.2021, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, на виконання умов якого сторони підписали Реєстр прав вимоги №11 від 31.08.2023, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. В подальшому, 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 69973,11 грн., з яких 16496,75 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 53476,36 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати по справі. Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою від 14.07.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 07.08.2025 з викликом сторін, визначено сторонам\~строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с.110-111). 07.08.2025 до суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла витребувана ухвалою від 14.07.2025 інформація, яку приєднано до матеріалів справи (а.с.124-127). В зв`язку із неявкою відповідача проведення судового засідання було відкладено на 10.09.2025, про що повідомлено учасникам справи належним чином (а.с.132,138), та на 30.09.2025, однак направлена відповідачу кореспонденція повернулася до суду неврученою адресату по причині «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.146). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Окрім того, у справі № 911/3142/19 Верховний Суд у постанові від 18.03. 2021 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду. Обов'язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні (подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позову просить розглядати справу за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.148). В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. З матеріалів справи убачається, що 12.08.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Кредитодавець») та [PERSON] (далі «Позичальник») укладено Договір № 499019016 в електронній формі, відповідно до умов п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму 16500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього Договору (а.с.12-13). Згідно пунктів 1.2.-1.3. Договору кредит надається строком на 15 днів з дати його отримання позичальником, на період цього строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,43 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В пункті 1.4. Договору визначено, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений в п. 1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1.70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Позичальник зобов`язаний повернути кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору (п.1.6.). В п. 4.3. Договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору (15 днів від дати отримання кредиту), є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно п. 4.7. сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між сторонами в якості підпису Позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Позичальником [PERSON] підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Договір №499019016 від 12.08.2020 разом із Графіком розрахунків, який являється Додатком до вказаного Договору (а.с.13 на звороті). 28.08.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклади Додаткову угоду до Договору №499019016 від 12.08.2020, якою продовжили строк, на який було надано кредит на сім днів (а.с.14), та в подальшому Додатковими угодами продовжувався строк надання кредиту : 03.09.2020 на один день; 06.09.2020 на двадцять днів; 27.09.2020 на вісімнадцять днів; 14.10.2020 на тридцять днів; 10.11.2020 на двадцять дев`ять днів; 12.12.2020 на тридцять днів (а.с.14-17). До матеріалів справи позивачем додається Заявка на отримання грошових коштів в кредит від 12.08.2020, в якій [PERSON] зазначає бажану суму кредиту 16500,00 грн., строк 15 днів, зазначені персональні дані [PERSON] , а також номер карти 4441-ХХ-ХХХХ-7513 (а.с.23). З даних Довідки щодо дій позичальника в Інформаційній-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» убачається, що акцепт оферти підписано позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором ZE253VM8, відправленим позичальнику 12.08.2020 о 16:47:56, Ідентифікатор введено позичальником 12.08.2020 о 16:48:23, перерахування грошових коштів здійснено 12.08.2020 о 16:49:05. Також містяться дані щодо підписання Додаткових угод по вказаному договору (а.с.30). Згідно даних платіжного доручення від 12.08.2020 платником ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перераховано 16500,00 грн. отримувачу [PERSON] , у графі призначення платежу вказано "переказ коштів згідно договору № 499019016 від 12.08.2020, [PERSON] , код 3687908348, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer" (а.с.33), що також підтверджується довідкою ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"(а.с.34). З даних наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформації вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку у період з 12.08.2020 по 17.08.2020 було зараховано кошти у сумі 16500,00 грн. (а.с.124), що підтверджується також наданою банком роздруківкою руху коштів по даній картці (а.с.126). Сума заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості (а.с.77-79,80), які не спростовані відповідачем. Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним Договором № 499019016 від 12.08.2020 за розрахунком позивача загальна заборгованість [PERSON] за цим кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЕЙС», станом на 05.06.2025 складає 69973,11 грн., з яких 16496,75 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, та 53476,36 грн. прострочена заборгованість за процентами (а.с.81). Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не оспорюються. Відповідно до ст. ст.\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Статтею 204 ЦК України\~встановлена презумпція правомірності правочину. Судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату. Згідно з\~п.\~4.1.\~договору факторингу,\~право вимоги\~переходить від\~клієнта до\~фактора в\~день підписання\~сторонами Реєстру\~прав вимоги,\~по формі\~встановленій у\~відповідному додатку;\~підписанням реєстру\~прав вимоги\~Сторони засвідчують\~передачу права\~вимоги до\~боржників в\~повному обсязі,\~за відповідним\~реєстром права\~вимоги (а.с.41-46). В подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладали додаткові угоди до Договору факторингу : № 19 від 28.11.2019 (а.с.46 на звороті), №26 від 28.11.2018 (а.с.47-51), №27, №31, №32, якими продовжувався строк дії Договору (а.с.52-53). Згідно Реєстру прав вимоги № 120 від 09.02.2021 ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право вимоги до боржників, в якому під порядковим № 533 зазначено [PERSON] , у ньому зазначені номер і дата кредитного договору, реєстраційний номер облікової картки платника податків, загальна заборгованість 56511,99 грн. (а.с.54-55). 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов'язується відступити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов'язується їх\~прийняти та\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»\~за плату\~на умовах,\~визначених цим\~Договором (а.с.57-61). Згідно з п. 4.1. цього Договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Додатковими угодами до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 сторони домовлялися продовжити строк дії Договору, в т.ч. до 30.12.2024 включно (а.с.61зворот.-62). Згідно з\~реєстру прав\~вимоги №\~11\~від 31.08.2023\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН\~ФІНАНС» набуло\~право вимоги\~до [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~ 499019016 від 12.08.2020, загальна сума заборгованості по кредиту становить 69973,11 грн., (а.с.63-64). В подальшому 29.05.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/Е, відповідно до умов якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов'язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов'язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід'ємною частиною договору (а.с.66-70). Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу № 29/05/Е від 29.05.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 499019016 від 12.08.2020, загальна сума заборгованості по кредиту становить 69973,11 грн. (а.с.71-72). З огляду на викладені обставини, вбачається, що укладаючи договори факторингу, сторони цих договорів обумовили умову, яка полягає у тому, що передача права вимоги здійснюється на підставі Реєстру прав вимог, які є невід`ємним додатком до договорів факторингу, у яких зазначено перелік кредитних договорів та боржників за ними. Окрім цього, невід`ємними додатками договору є додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу. Відтак право вимоги за кредитним договором № 499019016 від 12.08.2020були передані ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Онлайн Фінанс», а в подальшому позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі реєстрів прав вимог, які оформлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК). На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого є позивач, належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит, тоді як відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, розмір такої заборгованості відповідачем в порядку встановленому\~ЦПК України\~не спростований, а отже позовні вимоги про її стягнення підлягають задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7000,00 грн. З матеріалів\~справи вбачається,\~що представником\~ТОВ «ФК\~«Ейс» у\~цій справі\~був адвокат\~Тараненко А.\~І.,\~який діяв\~на підставі довіреності від 29.05.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «Ейс» уповноважує адвоката Тараненка А. І. представляти інтереси в тому числі в судових установах (а.с.87), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956 (а.с.86). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав: копію Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 № 29/05/25-01 (а.с.82-83); протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (а.с.83 на звороті); копію Додаткової Угоди №25770554304 від 30.05.2025 до Договору (а.с.84); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025, згідно з\~яким адвокат\~надав клієнту\~послуги на\~загальну суму\~7\~000\~грн. (а.с.85). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19. Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у судах першої та апеляційної інстанцій. Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved