Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

20.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику №1786241023 від 04.10.2023 в розмірі 87 134,00 грн., 2 422,40грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.10.2023 року між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №1786241023. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» кредитні кошти в розмірі 7 600,00 грн. на строк 23 днів, зі сплатою процентної ставки у розмірі 2,99% за 1 (один) день користування кредитом протягом всього строку фіксована. Дата надання позики 04.10.2023р., дата повернення позики 27.10.2023р. ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідачка, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на день подання позову до суду становить 87 134,00грн. та складається з 7 600,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 79 534,00 грн. - заборгованість за процентами (7600 х 2,99% х 350). Просить позов задовольнити. Ухвалою від 26.11.2024р. у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 03.01.2025 року Шевченківським районним судом м.Львова у вищевказаній справі постановлено заочне рішення, яким позов задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику №1786241023 від 04.10.2023 в розмірі : 87 134,00 грн., а також 2422,40 грн. судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 27.08.2025 року задоволено заяву представника відповідача та постановлено скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03.01.2025 року у цивільній справі 466/11629/24 та призначено дану справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін від сторін у справі не надходили. Копія ухвали про скасування заочного рішення від 03.01.2025 скерована позивачу в його електронний кабінет, що стверджується довідкою про доставку електронного документу від 27.08.2025. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 04.10.2023 між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №1786241023 на суму 7 600,00грн., строком 23 днів до 27.10.2023р., зі сплатою дисконтної (зниженої) процентної ставки за користування кредитом у розмірі 6,65% річних, що становить 0,01% в день від суми кредиту. У випадку користування позикою понад строк, встановлений договором, встановлюється процентна ставка позаакційна (базова) у розмірі 1091,35% річних) фіксована, що становить 2,99% на день. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі - ITC). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитний договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Вказаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладених кредитних договорів. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів. Відповідачка, відповідно до розрахунку позивача, порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого, станом на 20.11.2024 року допустила заборгованість в сумі 87 134,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 600,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 79 534,00 грн. (7600 х 2,99% х 350). Проценти нараховувались по 19.09.2024. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала та допустила заборгованість. Вирішуючи спір, суд враховує, що згідно з п.1 ч.2 ст.11,ч.1 ст.202 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини, тобто дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно Договору надання грошових коштів у позику № 1786241023 від 04.10.2023 року сторони визначили суму кредиту 7 600,00грн., визначили розмір денної процентної ставки за користування кредитом 2,99% за день користування коштами, та термін кредиту 23 дні (до 27.10.2023). Аналіз викладених пунктів договору дозволяє дійти висновку, що сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань. Вирішуючи питання стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом в заявленому розмірі, суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено в ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Верховний Суд аналізуючи кредитні відносини неодноразово зважав, що позичальником переважно є пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності. У Договорі надання грошових коштів у позику № 1786241023 від 04.10.2023 сторони обумовили суму кредиту 7 600,00грн., строк користування кредитом 23 дні, зі сплатою 2,99% за кожен день користування кредитом. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства. Також кредитний договір містив умови, що строк кредитування складає 23 дні. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Отже, оскільки, умовами кредитного договору, визначено строк кредитування 23 днів, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: за Договором надання грошових коштів у позику № 1786241023 від 04.10.2023 з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 12 826,52 грн. (7 600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 226,52 грн. - проценти за користування кредитом за період 23 дні). Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial