Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 6252081 про надання споживчого кредиту в сумі 20 171,25 грн., яка складається з наступного: 4500 грн. за сумою кредиту; 6716,25 грн. за відсотками за користування кредитом, 8955 грн. за відсотками за 100 календарних днів, нарахувати інфляційні втрати та 3% річних. Позовна заява обґрунтована тим, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №870 від 28.02.2017, видане Національним банком України. Також, має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756. 07.01.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6252081 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом Мо205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті. Згідно умов Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 4500 грн. (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (24.12.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 4500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу№ 25.09/23-Ф, за умовами якого позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Станом на дату звернення до суду у відповідача виникла заборгованість в сумі 20\~809,76 грн., яка складається з наступного: 4950 грн. тіло кредиту, 6895,35 грн. нараховані проценти, 8964,41 грн. нараховані позивачем проценти за 91 календарний день. Рух справи. Позиція учасників справи. Ухвалою судді від 23.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази у справі, а саме з АТ КБ «Приват Банк» інформації щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 07.01.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приват Банк» в сумі 4500 грн. за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна». Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що зазначив у позовній заяві. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв по суті справи не подав. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що 07.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 6252081 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сторони узгодили, що Товариство надало [PERSON] кредит в сумі 4500 грн. строком на 360 днів, стандартна процентна ставка склала 1,99%. Кредитні кошти надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] (п.2.1). Розділами третім, п`ятим договору визначено порядок нарахування та сплати відсотків. Договір укладений в електронній формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.27-37). Перерахування грошових коштів відповідачу на картку № [NUMBER] здійснено ТОВ «Пейтек Україна» на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16.02.2022 (а.с.65-68). Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «Приват Банк» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку здійснено перерахування грошових коштів в сумі 4500 грн. 07.01.2023 грн. (а.с. 169). Згідно з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту за період з 07.01.2023 по 02.01.2024 становить 36402,19 грн. Відповідач ознайомився з Таблицею та Паспортом споживчого кредиту, про що свідчить його підпис одноразовим ідентифікатором (а.с.39-43). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Авентус Україна» за період з 07.01.2023 по 24.09.2023 заборгованість [PERSON] склала 11216,25 грн., яка складається з наступного: 4500 грн. основний борг, 6716,255 грн. проценти за стандартною ставкою (а.с.70-80). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за період з 25.09.2023 по 02.01.2024 (100 календарних днів) сума заборгованості за відсотками за кредитним договором склала 8955 грн. (а.с.81-83). Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджені наказом № 205 ОД директора ТОВ «Авентус Україна» від 10.02.2022 (а.с.44-62). 25.09.2023 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) укладений договір факторингу № 25.09/23-ф, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) , пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.84-100, 105-109). На підставі договору факторингу сторонами підписано акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (а.с.101,102). У Витягу з реєстру боржників від 25.09.2023 зазначено про передання права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6252081 на суму 11\~216,25 грн. (а.с.110). Назву ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Нормативне обґрунтування. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Нормами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Приписами ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Висновки суду. Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] в електронній формі був укладений договір № 6252081 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 4500 грн. строком на 360 днів, тобто до 02.01.2024 та зобов`язався сплатити відсотки за користування кредитом. Грошові кошти були зараховані на особистий рахунок відповідача, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в за тілом кредиту та несплаченими відсотками в сумі 20 171,25 грн., яка складається з наступного: 4500 грн. за сумою кредиту; 6716,25 грн. за відсотками за користування кредитом, 8955 грн. за відсотками за 100 календарних днів нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в межах строку кредитування. 25.09.2023 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) укладений договір факторингу № 25.09/23-ф, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Як вбачається з акту прийому-передачі від 25.09.2023, сторони на виконання п.1.2 Договору факторингу узгодили, що реєстр боржників надається на флеш-носії в електронному вигляді. Між тим, долучений до матеріалів справи Витяг з реєстру боржників від 25.09.2023 належним чином не оформлений та не засвідчений, оскільки містить лише підпис та печатку ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», тобто однієї сторони укладеного договору факторингу, інформація про підписання вказаного реєстру за допомогою цифрових підписів також у вказаному документі відсутня. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). Таким чином, позивачем не доведено факт передачі прав вимоги первісним кредитором щодо боржника [PERSON] за кредитним договором № 6252081 від 07.01.2023. Враховуючи вищевикладені обставини, позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed