Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад обставин справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначає, що 01.02.2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та\~\~ [PERSON] \~\~ було укладено кредитний договір №346429348 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в розмірі 11 000 грн. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». В подальшому, 28 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 2810/24/Е, за яким\~\~до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 346429348 від 1 лютого 2022 року, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 18\~300 грн 70 коп., з яких: 11\~000 грн. - заборгованість по кредиту, 7 300 грн 70 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. ІІ.Короткий зміст інших заяв по суті справи. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Савченко Я.В. скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому такий просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що позивачем не доведено наявності у відповідача обов`язку щодо повернення коштів, оскільки надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування первісним кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача, належить саме відповідачці. Крім того вказує на відсутності порушеного права позивача як такого взагалі, виходячи з того, що позивачем жодним належним та допустимим доказом не доведено факту наявності заборгованості у [PERSON] перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» в розмірі, зазначеному у позовній заяві, що вказує на відсутність порушеного права позивача. Стверджує, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим з урахуванням положень ч.ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Вважає, що з долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачкою були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідачки в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора; відсутні й докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Зазначає, що товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» жодним чином не доведено факту наявності у позивача права вимоги до відповідачки та факту переходу права вимоги до позивача. Представник позивача адвокат Тараненко А.І. подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечив, що позивачем не було надано достовірних доказів перерахування кредитних коштів після укладення кредитного договору, оскільки кошти в розмірі : 11 000,00 грн перераховано на карту відповідачки та до позовної заяви долучено платіжні доручення № 60143e0d-2f14-4c10-9257-ec4ec4aad726 та № beba4fb6-3e5f-4c76-a008-eb899901a2f0, що, в свою чергу, є доказом того, що позивач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначає, що згідно до документів, наданих позивачем, а саме розрахункам, наданим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відповідачка періодично сплачувала заборгованість, що свідчить про те, що вона усвідомлювала існування даного договору та визнавала його зобов`язання за нею. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за кредитним договором. Крім того, щодо доказів оплати договорів факторингу зазначає, що оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Акту прийому-передачі реєстру вважається, що позивач належним чином довів факт переходу права вимоги. Вказує, що чинне законодавство не встановлює прямої вимоги про те, що право вимоги переходить лише після оплати. Зокрема, стаття 1077 ЦК України, яка регулює факторинг, лише встановлює обов`язок сплати за договором факторингу, але не визначає момент переходу прав, що дозволяє сторонам договору самостійно визначати, коли відбувається перехід права вимоги, що відповідає загальному принципу свободи договору (волі сторін), закріпленому в цивільному праві. ІІІ. Позиція учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині позову міститься вимога про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відзиві на позовну заяву міститься вимога про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Процесуальні дії у справі. 12.12.2024 року ухвалою Мостиського районного суду Львівської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по даній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. V. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами. Суд, дослідивши усі надані докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: approved