Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 30 грудня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склались у зв`язку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя. Вказав, що з відповідачем не проживає більше 1,5 року. Відповідач проживає в с. Гальжбіївка, вихованням дітей не займається, спілкування між ними як подружжям відсутнє, між ними постійно мають місце сімейні сварки. Їхнє сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем стали неможливим. Просить суд розірвати шлюб між позивачем між ним [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 30 грудня 2010 року у виконкомі Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, актовий запис №14, не надавати строк н примирення та стягнути з відповідача судові витрати. 04.09.2025 за вх..№5551 відповідача [PERSON] подала відзив. Зазначила, що ознайомившись з позовними вимогами позивача, нею було встановлено, що позивач просить розірвати шлюб, не надавати додаткового строку на примирення та стягнути з неї на його користь суму сплаченого судового збору. Вказала, що позивач вводить суд в оману тим, що вона не займається вихованням дітей та що між ними виникають постійні сварки. Зазначила, що з позивачем по справі вони могли б в добровільному порядку розірвати шлюб, про що неодноразово з позивачем говорили, тому для неї дивно, що позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду, а не вирішили вказане питання в добровільному порядку. Дійсно шлюбні стосунки між ними припинено, позовні вимоги визнала повністю, шлюб між нею та позивачем розірвати. Просила прийняти відзив до розгляду. Вважати її відповідача по справі такою, яка визнала позовні вимоги повністю. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України стягнути з неї 50 відсотків судового збору. Після розірвання шлюбу, залишити її дівоче прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Позивач [PERSON] 15.08.2025 за вх.№5133 подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив не надавати додаткового строку на примирення з відповідачем, розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Відповідач [PERSON] 19.08.2025 за вх.№5203 подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 30.12.2010 виконкомом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, [PERSON] 30.12.2010 зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №14 (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 16.05.2011 виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 26.12.2012 виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] в с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Із копій витягів з реєстру територіальної громади від 04.08.2025, встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 11.03.2024 зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.10, 11). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням небажання сторін підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов є обґрунтованим і суд має підстави для розірвання шлюбу. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 30.12.2010 виконкомом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, відповідач [PERSON] після державної реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». У своїй заяві та відзиві відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити відповідачеві [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов, до початку розгляду справи по суті визнала, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції №N1JLW4239M від 04.08.2025, у розмірі 1211,20 грн. (1211,20 грн./100 х 50 = 605 грн. 60 коп.), а решту стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved