Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

27 червня 2025 року Органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади звернувся до суду із позовом в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] . Батько [PERSON] [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до довідки Шполянського відділу УСЗН Звенигородської РДА [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, не отримує державних соціальних допомог. Не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, заробляє тимчасовими заробітками. Спеціалісти служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади неодноразово відвідували сім`ю за місцем проживання у зв`язку з повідомленням старости Сигнаївського старостинського округу про те, що дитина останнім часом не проживає з матір`ю, а живе в сім`ї родичів/знайомих, які фактично здійснюють догляд за ним та утримують. Дана сім`я перебула на обліку служби у справах дітей, яка неодноразово відвідувала дану родину. [PERSON] не реагувала на зауваження та не виконувала свої батьківські обов`язки, за сприяння служби у справах дітей, в жовтні 2024 року дитину було влаштовано в КЗ «Шполянський академічний ліцей «Джерело» Черкаської обласної ради». [PERSON] жодного разу не відвідала свого сина в школі та продовжує ухилятися від своїх батьківських обов`язків. Хлопчика до школи привозить дядько, в сім`ї якого дитина знаходиться на вихідні. Крім того у [PERSON] є ще один неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , якого вона залишила на свою матір у травні 2015 року. Згідно рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.07.2016 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 01.06.2015 року. Відповідно до актів обстеження умов проживання сім`ї матір`ю не створено належних умов для проживання дитини. Відповідно до наказу служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади малолітній [PERSON] взятий на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дітей. Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади № 434 від 25.06.2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням від 25.06.2025 року № 432 малолітнього [PERSON] влаштовано на тимчасове проживання до сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 02.07.2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Крижопільського районного суду Вінницької області. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 11 вересня 2025 року судовий розгляд ухвалою суду було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачки. В судове засідання 30 вересня 2025 року сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через на адресу реєстрації, а також адресу місця проживання, яка вказана позивачем в позовній заяві. Відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у її відсутність відповідачка до суду не подала. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 22 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського управління юстиції у м. Києві. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00051762958 від 12.06.2025 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 471 від 10 червня 2025 року, яка видана Шполянським відділом УСЗН Звенигородської РДА [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, не отримує державних соціальних допомог. Відповідно до характеристики, яка видана старостою Сигнаївського старостинського округу [PERSON] з травня 2025 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , перед цим з лютого 2017 року проживала в [ADDRESS] в домоволодінні свого співмешканця [PERSON] . Не працює, заробляє тимчасовими заробітками, зловживає спиртними напоями, постійно порушувала громадський порядок. Дана сім`я перебувала на обліку у Служби справах дітей, яка неодноразово відвідувала дану родину. [PERSON] не реагувала на зауваження та не виконувала свої батьківські обов`язки, за сприяння служби у справах дітей, в жовтні 2024 року дитину було влаштовано в КЗ «Шполянська загально-освітня санаторна школа Черкаської обласної ради». [PERSON] жодного разу не відвідала свого сина в школі та продовжує ухилятися від своїх батьківських обов`язків. Хлопчика до школи привозить дядько, в сім`ї якого дитина знаходиться на вихідні. Відповідно до характеристики № 176 від 13 червня 2025 року, яка видана Сигнаївським ліцеєм на [PERSON] , остання є матір`ю [PERSON] , учня 5 класу. За період навчання дитини мати жодного разу не була на батьківських зборах, не приділяла належним чином уваги навчанню та вихованню сина. На звернення класного керівника на телефоні дзвінки реагувала із запізненням, обмежувалася обіцянками вжити заходів, але без результату. У [PERSON] не було необхідних підручників, зошитів. У останнього відсутні елементарні навички поведінки. Відповідно до відповіді служби у справах дітей Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 11-01/165 від 04 червня 2025 року [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того у [PERSON] є ще один неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , якого вона залишила на свою матір у травні 2015 року. Згідно рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.07.2016 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 01.06.2015 року. Відповідно до актів обстеження умов проживання сім`ї матір`ю не створено належних умов для проживання дитини. Відповідно до наказу № 41/07-16 від 10.06.2025 року служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади малолітній [PERSON] взятий на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дітей. Відповідно до наказу № 42/07-16 від 10.06.2025 року служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади малолітній [PERSON] влаштований в сім`ю гр. [PERSON] , як дитина, яка залишилась без батьківського піклування. Згідно характеристики, яка видана на учня 5 класу [PERSON] КЗ «Шполянський академічний ліцей «Джерело» Черкаської ради», який прибув до закладу 21.10.2024 року. При прибуття дитина не читала, засвоєння навчального матеріалу відбувається повільно. До школи учня привела мати, та за перший тиждень кілька раз телефонувала, зазвичай у нетверезому стані. Попередила, що [PERSON] буде забирати зі школи та привозити на навчання дядько [PERSON] , в сім`ї якого дитина знаходиться на вихідні. Рішенням № 434 від 25 травня 2025 року виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). У відповідності до\~ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно\~ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України\~батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, відповідачка неодноразово повідомлялася про судові засідання у справі про позбавлення батьківських прав, однак жодного разу не з`явилася, щоб відстояти свої права як матері відносно свого сина [PERSON] . Що ще раз є підтвердженням того, що відповідачка втратила інтерес до своєї дитини. Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дитини та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». Як встановлено судом, [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов`язки, умови проживання дитини доведені до вкрай негативних, в житловому будинку допущена критична антисанітарія, яка загрожує здоров`ю дитини. Оскільки аргументи викладені позивачем на обґрунтування заявленого позову не спростовані в суді та не підтверджено дотримання найкращих інтересів дитини без позбавлення батьківських прав при наявності свідомої бездіяльності відповідача та реального нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків, підготовки дитини до дорослого життя, розвитку нахилів дитини та здібностей, враховуючи, що відповідачка маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилилася від їх виконання у відношенні свого сина [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] батьківських прав. При цьому враховується, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4\~ст. 170 Сімейного кодексу України\~при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. На підставі ч. 3\~ст.\~181\~СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб малолітньої дитини, реальної можливості відповідачки сплачувати аліменти щомісячно, не порушуючи прав останньої, тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню, а саме: необхідно стягнути з відповідачки аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з\~дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 166 СК України\~аліменти слід перерахувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати орган опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180,\~191 СК України\~аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 27 червня 2025 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову до суду на підставі п. 14 ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено у повному обсязі, тому на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки на користь держави слід стягнути 2422,40 грн. судового збору (1211,20 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав + 1211,20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.ч.1-3, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved