Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, примирення є неможливим, шлюб існує формально. У шлюбі мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явився. 22.09.2025 у поданій заяві позивач просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився. 11.08.2025 у поданій заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 297 від 19 листопада 2005 року, сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2005 року. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб, ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За приписами частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а також те, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, що не позбавляє сторін повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем, відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, а тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, малолітню дитину необхідно і надалі залишити проживати з позивачем, а відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи принцип диспозитивності, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved