Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 12.03.2015 року сторони перебувають у шлюбі, під час якого в них народились два сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачкою виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття любові один до одного та припинили шлюбні відносини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї, не ведуть спільне господарство та не проживають разом. Тому їх шлюб носить формальний характер. У зв`язку із цим позивач просить розірвати вказаний шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, 30.06.2025 року його представник, адвокат Дикун Ігор Васильович подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги, вказавши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 14, 15). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок вона суду не повідомила, не звернулась із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 12.03.2015 року виконавчим комітетом Великоключівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, сторони одружилися того дня. Шлюб зареєстровано вказаним органом (актовий запис № 4 від 12.03.2015 року). У зв`язку з укладенням шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 4). Згідно з даними свідоцтв про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 1 від 08.01.2009 року), виданого виконавчим комітетом Великоключівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, серії « [NUMBER] (актовий запис №23 від 05.11.2015 року) виданого вказаним виконавчим комітетом, у сторін під час шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 6). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє\~прізвище\~у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим\~прізвищем\~або відновити своє дошлюбне\~прізвище. Відповідачка не вказала, яке прізвище вона бажає залишити після розірвання шлюбу, тому суд не вирішує дане питання відповідно до положень ст. 113 СК України. На підставі статтей 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved