Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» 27.03.2025 звернулось до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову, зазначено, що 28.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №104136 про надання споживчого кредиту. На умовах кредитного договору (п. 2.2.1.) кредитодавець надав відповідачу кредит на умовах передбачених Договором про споживчий кредит №104136 від 28.12.2022 р. у розмірі 6 667,00 грн. (шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень 00 копійок) який перераховано на карту позичальника. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, чим порушив умови договору. 28.06.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~ «Фінансова\~компанія «Артеміда-Ф»уклали Договір факторингу № 28/06/2023-01 від «28» червня 2023 року. Згідно якого Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~ «Фінансова\~компанія «Артеміда-Ф»\~ отримало\~право грошової\~вимоги по\~відношенню до\~осіб,\~які являлися\~боржниками ТОВ\~ «Фінансова\~компанія «КРЕДІПЛЮС»,\~в тому\~числі і\~за кредитним\~ договором\~№104136\~від 28.12.2022\~р. Станом на 19.03.2025 р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 12 876,12 грн. (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 12 копійок), а саме: заборгованість за тілом кредиту 6 667,00 грн.; заборгованість за відсотками 5 708,12 грн.; заборгованість за комісією 501,00 грн.; заборгованість за штрафами та/або пенею 0,00 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 12 876,12 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 7 000 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.12.2022\~року між\~ ТОВ\~ «Фінансова\~компанія «КРЕДІПЛЮС»\~та [PERSON] \~ \~укладено Договір\~про споживчий\~кредит №104136\~про надання\~споживчого кредиту,\~ відповідно до умов якого позикодавець надав [PERSON] кредит у розмірі 6667,00 грн., який надано в наступному порядку: у розмірі 5000,25 грн. на карту позичальника, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 28.02.2025 року (платіжна система «Fondy») дата проведення 29.12.2022 року 1666,75 шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованої згідно п.25 індивідуальної частини. 28.06.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 28/06/2023-01 від «28» червня 2023 року. Згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», в тому числі і за кредитним договором №104136 від 28.12.2022 р. Згідно з\~розрахунком заборгованості,\~наданим позивачем,\~заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором №\~104136\~від 28.12.2022\~року становить\~12\~876,12\~грн.\~з якихзаборгованість за тілом кредиту 6 667,00 грн.; заборгованість за відсотками 5 708,12 грн.; заборгованість за комісією 501,00 грн.; заборгованість за штрафами та/або пенею 0,00 грн. Відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув, відсотки не сплатив. Відповідача було повідомлено про відступлення прав вимоги за договором про споживчий кредит №104136 від 28.12.2022 року та направлено досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України,\~до\~нового кредитора\~переходять права\~первісного кредитора\~у зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі ст. 1054 ЦК України встановлюється, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення. Що стосується заявлених вимог, щодо стягнення заборгованості за нарахованою комісією у розмірі 501,00 грн. то суд вважає в цій частині позову необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21). Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах. Тому у цій частині позову слід відмовити. Відповідно доч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зч.2ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладають на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 12876,12 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 12375,12 грн (12375,12 х100): 12876,12), тобто на 96%, тому й сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає (2422,4х96):100= 2325.50 грн. Позивачем також\~заявлено до\~стягнення з\~відповідача на\~його користь\~7000,00\~грн витрат\~на професійну\~правничу допомогу.\~ На підтвердження цих витрат надано: копію договору про надання правової допомоги № 20250317-7К від 17.03.2025, укладеного між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М. Що стосується\~судових витрат\~,\~то в\~частині правової\~допомоги суд\~вважає їх\~завищеними,отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності , доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Outcome: partial