Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

У квітні 2023 року представник позивачки звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 02.02.2015, укладений між [PERSON] та СФГ "Шевченківське". Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка, [PERSON] , є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,448 га., кадастровий номер 1820310100:05:000:0269. Вказану земельну ділянку вона отримала у власність шляхом оформлення спадкових прав після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Після набуття права власності позивачка дізналась про те, що зазначена земельна ділянка перебуває в оренді у СФГ "Шевченківське". У позивачки наявний екземпляр договору, в якому строк дії договору складає 5 років, однак, відповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, строк дії договору становить 10 років. Дізнавшись про наявність договору оренди позивачка надіслала відповідачу листа з вимогою щодо виплати орендної плати за 3 роки з моменту отримання права власності на земельну ділянку. Однак, на момент звернення до суду з вказаним , ні відповіді на лист ні орендної плати відповідач не надав. У зв`язку з систематичним істотним порушенням зі сторони відповідача умов договору оренди землі в частині її несплати за період з 2020\~по 2022роки, позивачка просить суд задовольнити позов та розірвати вказаний договір. 31.03.2025 на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких представник позивачки зазначив, що докази, які представник Відповідача надав, як доказ виконання умов договору оренди в частині сплати орендної плати судом не повинні братись до уваги, оскільки видаткові касові ордери виписані на ім`я [PERSON] , який в свою чергу помер ще [INFO] , що вже ставить під сумнів належність таких доказів. Відповідач не виконував умови договору оренди не тільки у період вказаний у позові - 2020-2022 роки, але й за час перебування справи на розгляді в суді з 07.04.2023, тобто продовжує систематично порушувати вимоги умов договору. Наданий платіжний документ щодо нібито сплати орендної плати за 2024 рік, судом в сукупності як доказ виконання умов договору не може бути взятий до уваги, оскільки в силу вимог практики Верховного суду сплата орендної плати після звернення до суду із позовом про розірвання договору оренди не є доказом виконання істотних умов договору. З урахуванням строку перебування позову в суді першої інстанції (на нашу думку така ситуація склалась у зв`язку із зловживанням процесуальними правами зі сторони Відповідача) строк дії договору оренди, який є предметом спору закінчився 02.02.2025 року. З метою вирішення питання у позасудовому порядку Законним представником Позивача - [PERSON] було підготовлено та направлено на адресу Відповідача (вказану у договорі) заяву про відсутність наміру продовження оренди та відсутність наміру укладання договору на новий термін. Однак, як встановлено пізніше, виникла ситуація, що Відповідач змінив юридичну адресу з м. Андрушівка, вул. Хлібна, 30 на м. Андрушівка, провул. Шевченка, 10, що слугувало підставою для неможливості здійснення в позасудовому порядку внесення відомостей про припинення договору у зв`язку із закінченням терміну його дії. Зазначена ситуація була роз`яснена реєстратором при перевірці наданого пакету документів для припинення договору. Отже навіть станом на момент закінчення строку дії договору оренди не вдалось можливим в позасудовому порядку вирішити даний спір. У судове засідання позивачка та її законний представник не з`явились. Представник позивачки у судове засідання не з`явився, подав до суду заву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги. Від законного представника позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. У поданій заяві [PERSON] зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні 13.06.2023 та 12.01.2024 позовні вимоги не визнав та пояснив, що в рахунок плати за договором оренди землі СФГ "Шевченківське" було придбано та встановлено надгробний пам`ятник [PERSON] (попередньому власнику земельної ділянки). Від представника органу опіки та піклування Андрушівської міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність. У поданій заяві представник зазначила, що підтримує позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини: [PERSON] є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,448 га., кадастровий номер 1820310100:05:000:0269. Вказану земельну ділянку вона отримала у власність шляхом оформлення спадкових прав після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 6, 8, 9). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером 1820310100:05:000:0269 загальною площею 2,448 га. перебуває в оренді СФГ "Шевченківське", строк дії оренди - 10 років; документи подані для державної реєстрації: договір оренди землі б/н від 02.02.2015; орендодавець - [PERSON] (а.с. 13-14). Вказаний договір пролонговано, що підтверджується Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2025. Законний представник позивачки надсилала СФГ "Шевченківське" лист від 15.11.2022 з вимогою щодо виплати орендної плати за 2020-2022 роки (а.с. 12). Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 07.07.2023 року, законний представник позивачки, [PERSON] , за період з 2019 по 1 квартал 2023 року доходів від СФГ "Шевченківське" не отримувала (а.с. 39-41). Згідно п. 2.4 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 33530 грн. Загальний розмір орендної плати становить 1,5 % від вартості земельної ділянки (п. 4.1 Договору). Пунктом 4.3 Договору визначено, що орендна плата вноситься в такі строки - не пізніше, як у термін до 31 грудня кожного року оренди. 02.01.2025\~на адресувказану\~у договорі СФГ\~"Шевченківське"з метою вирішення питання у позасудовому порядку Законним представником Позивача - [PERSON] було надіслано заяву про відсутність наміру продовження оренди та відсутність наміру укладання договору на новий термін. Однак виникла ситуація, що Відповідач змінив юридичну адресу з м. Андрушівка, вул. Хлібна, 30 на м. Андрушівка, провул. Шевченка, 10, що слугувало підставою для неможливості здійснення в позасудовому порядку внесення відомостей про припинення договору у зв`язку із закінченням терміну його дії. Зазначена ситуація була роз`яснена реєстратором при перевірці наданого пакету документів для припинення договору. Вказане підтверджується копією листа про відсутність наміру продовження договору оренди та відсутність наміру укладення договору на новий термін, копією конверту, копією накладної, копією опису вкладення, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та трекінгом поштового відправлення (а.с. 94, 95, 96, 97, 98). Частинами 2-4 статті 126-1 ЗК України визначено: кщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Разом з тим, згідно Перехідних положень ЗУ "Про оренду землі" правила, визначені\~статтею 126-1\~Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності\~Законом України\~"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Тобто, відповідно до п. 14.10 Договору оренди, статті 33 ЗУ "про оренду землі" в редакції чинній на час укладення спірного договору, вказаний договір пролонговано на таких же умовах на строк у 10 років. У частині першій\~статті 2 ЦПК України\~зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України\~(далі -\~ЗК України),\~ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 14 Закону України «Про оренду землі»). Частиною першою\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За\~статтею 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Водночас у пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі статтями\~13,\~15,\~21 Закону України «Про оренду землі»\~основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Статтями\~627,\~629 ЦК України\~передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої\~статті 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 дійшов висновку, що частинами першою і другою\~статті 651 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 542/51/22. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2023 року у справі № 387/800/21 (провадження № 61-7310св22). За загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі. Отже, відповідно до\~статті 141 ЗК України\~та\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 13 лютого 2023 року у справі № 551/543/20 (провадження № 61-572св22). Суд установив, що відповідач систематично не сплачує позивачеві орендну плату за договором, та дійшов висновку про порушення відповідачем визначених\~Законом України «Про оренду землі»\~та договором оренди землі прав орендодавця. Доказів протилежного суду не надано і судом таких доказів не здобуто. При цьому суд враховує, що відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доводів позивача не спростував, доказів сплати орендної плати за період з 2020 по 2022 рік не надавав. Крім того, не надав доказів того, що в рахунок орендної плати ним було придбано та встановлено надгробний пам`ятник. Надані копії видаткових касових ордерів за 2016, 2018, 2019 роки та квитанція до платіжної інструкції за 11.01.2024 не є належним доказом виконання договірних зобов`язань за період з 2020 по 2022 роки (а.с. 45,46,47). Згідно до змісту ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). У ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Також, у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн. (а.с. 14).

Outcome: approved