Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

ТзОВ «КЛТ Кредит» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 7101 від 16.03.2024 року в розмірі 70\~875,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 16.03.2024 року між ТзОВ «КЛТ Кредит» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 7101, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідачу на мобільний номер було надіслано одноразові індентифікатори 076483 та 637805 для підпису кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно до вимог ст. 639 ЦК України. Згідно з умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 7 000,00 грн. шляхом перерахунку на платіжну карту [PERSON] № [NUMBER] , емітовану АТ «Універсал Банк», на строк 365 днів (до 16.03.2025 року), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок (банківську картку). Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, тому станом на день подання позовної заяви в нього виникла заборгованість в розмірі 70\~875,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 7 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 63\~875,00 грн. Вказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно довіреності від 17.09.2024 року (а.с. 30) адвокат Руденко К.В. не з`явився, через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 66). Відповідач відзиву на позов не подавав, на повторний виклик в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення від 25.07.2025 року та 11.08.2025 року (а.с. 48,64), однак, повістки повернулися до суду без вручення в зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Також [PERSON] викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошень про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 28.07.2025 року та 12.08.2025 року (а.с. 50,54). За таких обставин суд 30.09.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.03.2024 року що між ТзОВ «КЛТ Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7 000,00 грн. шляхом перерахунку на банківську картку, строком на 365 днів (до 16.03.2025 року), що підтверджується анкетою-заявою на кредит № 74887, кредитним договором № 7101 від 16.03.2024 року та додатком № 1 до цього договору таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за договором, а також паспортом споживчого кредиту від 16.03.2024 року, підписаними [PERSON] одноразовими ідентифікаторами 076483 та 637805. Відповідно до п. 1.3 даного договору, Процентна ставка за користування Кредитом становить - 2.5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912.50%) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 16.03.2024 року відповідач підписав електронний кредитний договір № 7101 та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовими ідентифікаторами та отримав від ТзОВ «КЛТ Кредит» кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн. на банківську картку. Вказаний договір разом із Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, в яких обумовлені порядок та умови укладення кредитних договорів, нарахування відсотків, складають єдиний договір, з чим [PERSON] був ознайомлений. Згідно довідки в системі Fondy № 765721169, виданої ТОВ «ФК «Елаєнс», [PERSON] 16.03.2024 року на підставі кредитного договору № 7101 від 16.03.2024 року було видано кредитні кошти в сумі 7\~000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] . Таким чином, ТзОВ «КЛТ Кредит» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. Згідно детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7101 від 16.03.2024 року, станом на 11.06.2025 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 70\~875,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 7 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 63\~875,00 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 70\~875,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 7101 від 16.03.2024 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 569 від 20.06.2025 року (а.с. 20). Крім того,\~на\~підтвердження\~понесених позивачем\~судових\~витрат\~на професійну\~правничу\~допомогу\~до позову\~долучено\~договір\~№ 16/09/2024\~про\~надання\~юридичних послуг\~від\~16.09.2024\~року, укладений між ТзОВ «КЛТ Кредит» та адвокатом Руденком К.В., витяг з Реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 5 до договору № 16/09/2024 про\~надання\~юридичних послуг від 03.03.2025 року та платіжну інструкцію № 241 від 07.03.2025 року, на суму 10 000,00 грн. Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ «КЛТ Кредит» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved