Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

У серпні 2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2022 року року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 9585878356, відповідно до якого сума кредиту, яка надається позичальнику 39795,91 грн терміном на 42 місяці. Вказує, що кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб зазначений в кредитному договорі. 01 вересня 2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір факторингу № 01/09/21, у відповідності до умов якого «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі і до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідачка зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 12.05.2025 має заборгованість у сумі 59077,65 грн, з яких 39605,97 грн по тілу кредиту, 1,43 грн по річним процентам, 19470,25 грн. по щомісячних процентах, які просять стягнути з відповідача, а також судовий збір та понесені судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ «ТАСКОБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві вказує, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача (а.с.5). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від останньої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначено, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.79). Відзив на позовну заяву відповідач не подала. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши зібрані\~в судовому\~засіданні докази\~вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України). В частині 1, 2\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до\~ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з\~ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі\~ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно з ч.1,2 \~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною 2 статті 1050 ЦК України\~встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Судом встановлено, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9585878356. Договір позичальником підписано власноручно (а.с.7-8). Відповідно до умов якого відповідачці надано суму кредиту в розмірі 39795,91 грн, строком на 42 місяців з процентом при наданні кредиту\~12 % від суми кредиту, загальні проценти - в розмірі 0,01 від суми боргу за договором, щомісячні проценти\~3,00 % від суми кредиту. Відповідно до умов п.1.1 договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту відповідно до порядку повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Згідно з п. 3.3 кредитного договору всі інші умови кредитного договору зазначені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», (публічна частина) редакція від 02.02.2022, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору цей Договір та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 02.02.2022 - складають єдиний кредитний договір. 14 лютого 2022 року відповідачка [PERSON] , ознайомившись з умовами кредитування також підписала паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5878356 (а.с. 9). Згідно п. 4 Паспорта кредиту кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. У разі прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань, позичальник сплачує штраф у розмірі 1% від суми наданого кредиту за кожний факт невиконання прострочки відповідно до графіку платежів (п. 7 Паспорта кредиту). Також, позичальник, своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з інформацією вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією (п. 2.2 Договору). Отже, встановлено, що вказаний кредитний договір між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 14.02.2022 між сторонами виникли кредитні договірні відносини. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за кредитом договором № 9585878356 від 14.02.2022, а саме: 01.03.2022 року на суму 1193,88 грн, 31.08.2022 року на суму 1348,40 грн, 29.09.2022 року на суму 1349,70 грн, 14.11.2022 року на суму 999,39 грн, 29.11.2022 року на суму 1000,00 грн, 06.12.2022 року на суму 999,69 грн, 23.12.2022 року на суму 1300,00 грн та 30.12.2022 року на суму 1000,00 грн, тобто у порушення умов договору здійснювала періодичні платежі не у повному обсязі та припустилася заборгованості, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.05.2025 року складає 59077,65 грн, де: заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. простроченої) 39605,97 грн, заборгованості по річним процентам (в т. ч. простроченої) 1,43 грн та заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. простроченої) 19470,25 грн (а.с.19-22). Також даний факт підтверджується випискою по особовому рахунку кредитного договору № 9585878356 від 14.02.2022 (а.с.23-40). Таким чином, відповідач розмір наявної у неї заборгованості жодним чином не спростовувала, та навпаки визнала вказані фактичні обставини. Крім того, встановлено, що ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» 01.09.2021 уклали Договір відступлення права вимоги № 01/09/2021, відповідно до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування, а ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, визначених цим договором (а.с.11-17). Згідно із вказаним Договором, відступлення прав вимоги і всіх інших прав, належних ТОВ «ФК «ЦФР» за Кредитними договорами, Договорами поруки та їх перехід від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК» відбувається в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора (п.3.4). У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1,2 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч.1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1ст. 517 ЦК Українипервісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі реєстру прав вимоги від 15.02.2022 ТОВ «ФК «ЦФР» передав, а АТ «ТАСКОМБАНК» прийняв, в тому числі, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №9585878356 від 14.02.2022 у розмірі 39875,51 грн, з яких: сума основного боргу становить 39795,91 грн; сума нарахованих процентів\~0,01 грн; сума нарахованого щомісячного проценту (плати за кредитом)\~79,59 грн. Окрім того зазначено, що ціна договору за реєстром становить 3014771,55 грн (а.с.18). Таким чином, АТ «ТАСКОМБАНК» починаючи з 01.09.2021 набуло право грошової вимоги на підставі договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021 до відповідача за кредитним договором № 9585878356 від 14.02.2022, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] . Крім того, АТ «ТАСКОМБАНК» направив відповідачці повідомлення-вимогу щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 9585878356 від 14.02.2022 (а. с. 44). Також відповідача [PERSON] повідомлено, що відступлення прав вимоги за кредитним договором № 9585878356 від 14.02.2022 року відбудеться на користь АТ «ТАСКОБАНК», що підтверджується повідомленням про відступлення прав вимоги підписаним нею власноручно 14.02.2022 року (а.с.10). Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та факт порушення нею зобов`язання щодо їх повернення в розмірі 59077,65 грн. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81\~\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на зазначене та з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала свої кредитні зобов`язання щодо повернення коштів як первинному кредитору так і новому кредитору - відповідачу в загальній сумі 59077,65 грн, тому, суд вважає, що обставини зазначені у позові знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню.\~\~ Відповідно до ч.1 \~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved