Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.04.2017 р. Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] .. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок постійних суперечок не змогли налагодити нормальні взаємостосунки, втратили почуття любові і поваги один до одного. Дитина залишилась проживати з нею. Ухвалою Багачевського міського суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін 09.06.2025. Відповідач подав до суду клопотання про надання строку для примирення сторін, у задоволенні якого ухвалою суду від 04.08.2025 було відмовлено на підставі ч.2 ст. 111 СК України. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у заяві клопотала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з викладених підстав, просила задовольнити. Додатково надала засобами поштової кореспонденції матеріали про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Передбачених ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності позивача на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що з 2023 року його дружина та дитина проживають окремо від нього у Рівненській області, до червня 2025 року він підтримував з дружиною шлюбні відносини, після подання нею позову просив вибачення та бажав примирення, проте позивачка відмовилась продовжувати з ним сімейне життя. Суд, заслухавши вступне слово відповідача, перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.04.2017 р. Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 39. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, припинено спільне проживання сторін з вересня 2023 року, оскільки не відповідає внутрішній волі позивачки, суперечить її інтересам, що має істотне значення. Згідно\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.\~7\~СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст.ст.\~105,\~110,\~112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в неї бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу до суду не подавала, а тому суд залишає позивачці шлюбне прізвище. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи що позивачка звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю І групи, тому суд стягує з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved