Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача: Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Кам`янської міської ради, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, про визнання права користування квартирою. У своєму позові позивач просить суд: - визнати за [PERSON] ( [INFO] , РПОКПП [NUMBER] ), право користування квартирою [ADDRESS] , що є підставою для реєстрації місця проживання за даною адресою. - визнати [PERSON] ( [INFO] , РПОКПП [NUMBER] ), квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає наступне: 17 січня 1989 року його батькові [PERSON] , його матері - [PERSON] , йому - [PERSON] була надана в користування квартира [ADDRESS] , в якій вони усі були зареєстровані 16.05.1989 року. [INFO] помер його батько [PERSON] та у зв`язку зі смертю був знятий у 2012 році з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. [PERSON] , з 1989 року по 2016 рік був зареєстрований та постійно проживав за адресою: квартира [ADDRESS] та 10.09.2016 року був знятий з реєстрації за вказаною адресою. В 2016 році [PERSON] , перенесла інфаркт міокарда ІХС 2 ступеня. Крім того, їй був встановлений діагноз цукровий діабет ІІ типу, гіпертензивне серце. Після повномасштабного вторгнення росії в Україну у 2022 році здоров`я [PERSON] значно погіршилось і вже з січня 2023 року [PERSON] переїхав до матері у квартиру [ADDRESS] для постійного спільного проживання з останньою однією сім`єю, щоб допомагати матері, оскільки самій їй було важко себе обслуговувати та слідкувати за здоров`ям. З січня 2023 року по [INFO] [PERSON] квартиронаймач та [PERSON] , член сім`ї наймача, постійно разом проживали за адресою: квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. З 02.01.2025 року [PERSON] , як член сім`ї квартиронаймача продовжує проживати та сплачувати витрати за комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, а також те, що він, [PERSON] , вселився у квартиру [ADDRESS] , як член сім`ї померлої матері [PERSON] (квартиронаймача), постійно проживає у вказаному житловому приміщенні з 2023 року до теперішнього часу, набув рівних з [PERSON] прав володіння та користування житлом. В судове засідання позивач [PERSON] \~та його представник адвокат Стребіж А.О. не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. В судове засідання представник відповідачів Кам`янської міської ради та Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника, та просить винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Процесуальні дії по справі. 06 серпня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 08 вересня 2025 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з відповіді Архівного управління Кам`янської міської ради від 04.06.2018 року № С-201/02-13 та копії особового рахунку № [NUMBER] - 17 січня 1989 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] була надана в користування квартира [ADDRESS] , в якій вони були зареєстровані 16.05.1989 року (а.с.8, 10) Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №770 (а.с.18). [PERSON] , з 1989 року по 2016 рік був зареєстрований та постійно проживав за адресою: квартира [ADDRESS] та 10.09.2016 року був знятий з реєстрації за вказаною адресою (а.с.6, 8). Згідно довідки №3/18699 від 20.06.2018 року про реєстрацію та склад сім`ї, наданої ТОВ «ЄРЦ КП» за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.7). В 2016 році [PERSON] перенесла інфаркт міокарда ІХС 2 ступеня. Крім того, їй був встановлений діагноз цукровий діабет ІІ типу, гіпертензивне серце (а.с.14-16). Згідно довідки ЛКК №2393, що надана 31.08.2017р Комунальним закладом охорони здоров`я Кам`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», вбачається, що [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування (а.с.16). Відповідно до акту №58/1/1 про підтвердження факту не проживання осіб, що надана 17.06.2025 року квартальним комітетом №1 Південного району, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не мешкає за адресою: [ADDRESS] , з січня 2023 року по теперішній час (а.с.8). Відповідно до актів №387 та №549 про проживання без реєстрації, що надані 13 травня 2025 року та 20 червня 2025 року КП КМР «Добробут», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , зі слів сусідів проживає фактично без реєстрації з 2023 року разом з матір`ю [PERSON] до дня її смерті [INFO] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №56. Даний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 04 січня 2025 року; довідкою на одержання та підпоховання праху, видана 09.01.2025р. [PERSON] ; довідкою про причину смерті; свідоцтвом про поховання (а.с.11-13). Відповідно до довідки N 001344805, наданої 20.06.2025 року ТОВ «Абонент XXI» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає. Уповноваженим квартиронаймачем/власником була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно акту № від 20.06.2025 КП КМР «Добробут», за даною адресою, [ADDRESS] , мешкає без реєстрації [PERSON] , [INFO] , проживає з 2023 року по теперішній час (а.с.7). [PERSON] , як член сім`ї квартиронаймача продовжую проживати та сплачувати витрати за комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] (а.с.17). ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. За змістом статей 15 і 16 ЦК України \~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до\~статті 47\~Конституції України\~кожен має\~право на\~житло.\~Держава створює\~умови,\~за яких\~кожний громадянин\~матиме змогу\~побудувати житло,\~придбати його\~у власність\~або взяти\~в оренду.\~Громадянам,\~які потребують\~соціального захисту,\~житло надається\~державою та\~органами місцевого\~самоврядування безоплатно\~або за\~доступну для\~них плату\~відповідно до\~закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно підпунктів 5, 6 пункту б)\~ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату. Відповідно до частин 1 та 2\~ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до частин 2 та 4\~ст. 3 СК України, сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст.\~64\~ЖК України\~члени сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору.\~До членів\~сім`ї\~наймача належать\~дружина наймача,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім`ї\~наймача може\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до\~ст.\~65\~ЖК України\~наймач вправі\~в установленому\~порядку за\~письмовою згодою\~всіх членів\~сім`ї,\~які проживають\~разом з\~ним,\~вселити в\~займане ним\~жиле приміщення\~свою дружину,\~дітей,\~батьків,\~а також\~інших осіб.\~На вселення\~до батьків\~їх неповнолітніх\~дітей зазначеної\~згоди не\~потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Відповідно до\~ст.\~817\~ЦК України\~наймач та\~особи,\~які постійно\~проживають разом\~з ним,\~мають право\~за їхньою\~взаємною згодою\~та за\~згодою наймодавця\~вселити у\~житло інших\~осіб для\~постійного проживання\~у ньому. Особи, які вселилися у житло відповідно до частини першої цієї статті, набувають рівних з іншими особами прав володіння та користування житлом, якщо інше не було передбачено при їх вселенні. Відповідно до ч.2 ст. 824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини\~закріплено право людини на повагу до свого житла. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду №6-60цс12 від 11 липня 2012 року, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися як члени сім`ї наймача в установленому законом порядку. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Також необхідно зазначити, відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 569/12946/18-ц, провадження № 61-11097св20. Судом встановлено, що позивач вселився до спірної квартири та фактично проживає у вказаній квартирі з 2023 року, продовжує проживати в цьому приміщенні, має достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання, яке є його «житлом» у розумінні статті 8 Конвенції. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). V. Судові витрати. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення сплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved