Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

05.08.2025 заявниця [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою, в якій просить суд встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1964 року по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Заява обґрунтована тим, що заявниця [PERSON] з 1964 року постійно проживала однією сім`єю, як жінка та чоловік з [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Проживали в однокімнатній квартирі [ADDRESS] . [INFO] у заявниці та [PERSON] народилась донька [PERSON] . У 2002 році заявниця та [PERSON] приватизували зазначену квартиру на праві сумісної спільної власності. [INFO] [PERSON] помер. Заявниця не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, але фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в спадковій квартирі та прийняла спадщину. Заявниця вважає, що оскільки вона більше 54 років прожила з [PERSON] , мають спільну дитину, то вона є спадкоємцем по закону після його смерті. Донька [PERSON] на спадщину після батька не претендувала. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Проте, оскільки заявниця та [PERSON] не були в зареєстрованому шлюбі, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем більше п`яти років без реєстрації шлюбу. На підставі зазначеного, просить заяву задовольнити. Ухвалою судді Приходько В.А. від 08.08.2025 прийнято заяву до розгляду в порядку окремого провадження, витребувано у п`ятої запорізької нотаріальної контори ПМУ МЮ (м.Одеса) інформацію про коло осіб спадкоємців після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 21.08.2025 на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи №358/2025, заведеної після померлого [PERSON] [INFO] на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді [PERSON] , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 справу передано головуючому судді Коваленко П.Л. Ухвалою судді від 01.09.2025 прийнято справу у своє провадження, визначено час та місце проведення судового засідання. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Суд, вислухавши заявницю, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, у судовому засіданні заявниця [PERSON] підтвердила обставини, викладені у заяві, та пояснила, що дійсно мешкала однією сім`єю, як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1964 року до 2018 року, коли її чоловік помер. Заінтересована особа [PERSON] підтвердила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина, допоки у 2018 році не помер її батько [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знає заявницю з 1979 року, дружить з нею. Знає, що [PERSON] та [PERSON] проживали постійно разом, але не були розписані, мають доньку. Свідок [PERSON] показала, що є двоюрідною сестрою заявниці, тому знає, що її сестра [PERSON] не була розписана з чоловіком, але все життя вони прожили разом. У 2018 році її чоловік помер. Свідок [PERSON] показала, що є подругою зацікавленої особи [PERSON] . В судовому засіданні пояснила, що з дитинства знає заявницю та її чоловіка, раніше була сусідкою. Підтвердила, що заявниця разом із [PERSON] постійно проживали разом до моменту його смерті. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . 26 березня 2002 року [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло зазначена квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічні відомості містяться у Технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11.12.2018 складено актовий запис №7883 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до матеріалів спадкової справи №358/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] , за відомостями департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , в період 25.02.1974 по 15.09.2019. Разом із ним на день смерті була зареєстрована [PERSON] , [INFO] з 30.05.1980. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1926/02-31 від 31.07.2025, державний нотаріус П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] , оскільки не надано рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Статтею 3 Сімейного кодексу України, визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р.№7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі\~статті 1261 ЦК. Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. За правилами ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показами свідків. Суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх покази об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам. Як встановлено із заяви, заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] починаючи з 1964 року по день його смерті [INFO] . Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року, такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в період з 01.01.2004 по день його смерті [INFO] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved