Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] через систему Електронний суд адвокат Радіонович В.І. в інтересах позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 30.03.2000 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано П`ятницьким філіалом відділу запису актів громадянського стану адміністрації Торопецького району Тверської області російської федерації, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач вказує, що від шлюбу з відповідачем мають двох повнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом сімейного життя відносини з відповідачем поступово погіршувалися. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. На теперішній час сімейні відносини фактично припинені, з 2022 року вони з відповідачем припинили сумісне проживання та шлюбні стосунки, у т.ч. ведення побуту, спільного господарства. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів державної реєстрації актів цивільного стану, що і стало причиною її звернення до суду з відповідним позовом. Спір щодо поділу спільного майна у сторін на даний момент відсутній. Час на примирення позивач просить не надавати, оскільки на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. За таких обставин, позивач вважає подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Проти заочного рішення позивач не заперечує. Позивач не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 18.07.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. Суддею постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін 30 вересня 2025 року. Позивачем засобами поштового зв`язку скеровано до суду заяву, яка надійшла до суду 20.08.2025 року, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, строк на примирення просить не надавати, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачем засобами поштового зв`язку скеровано до суду заяву, яка надійшла до суду 10.09.2025 року, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 30.03.2000 року укладений шлюб між [PERSON] [INFO] , громадянкою російської федерації та відповідачем [PERSON] [INFO] , громадянином України, який був зареєстрований П`ятницьким філіалом відділу запису актів громадянського стану адміністрації Торопецького району Тверської області, що підтверджується як оригіналом вказаного свідоцтва серії [NUMBER] від 30.03.2000 року, так і його перекладом на державну мову, здійсненим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. 04.12.2009 року (реєстровий номер 8184). Прізвище позивача після укладення шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії паспорта № [NUMBER] , виданого 12.08.2020 року, [PERSON] [INFO] є громадянкою російської федерації та має посвідку на постійне місце проживання в Україні серії [NUMBER] , виданої 07.10.2010 року Відділом ГІРФО ГУ МВС України у Київській області. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданого Черкаським РВ УМВС України у Черкаській області 14.05.1999 року. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Згідно ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач не просила стягувати з відповідача на її користь сплачений судовий збір. На підставі зазначеного та

Outcome: approved