Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

23 вересня 2025 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері, громадянки України [PERSON] [INFO] , уродженки села Ваньковичі Рудківського району Львівської області, дата смерті [INFO] , місце смерті смт Каланчак Скадовського району Херсонської області. Вказуючи на те, що встановлення факту смерті необхідне їй для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, та отримання свідоцтва про смерть державного зразка, так як Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19 вересня 2025 року відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть державного зразка. В судове засідання [PERSON] та її представник не з`явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи про розгляд справи повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Самбірським районним\~бюро РАЦС\~Львівської області 11 червня 1968 року, актовий запис № 3, відповідно до якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Заявниця проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і після початку повномасштабного вторгнення перебувала в окупації. Як зазначила заявниця, лише в вересні 2025 року їй вдалося виїхати з окупованої території на підконтрольну Україні територію, де вона зупинилась проживати у дочки в [ADDRESS] , де проживає на даний час. Мати заявниці, громадянка України, [PERSON] проживала разом зі своєю дочкою та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, причина смерті - старість, що стверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 24 від 16.02.2024 року. 20 березня 2024 року Каланчацьким районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАЦС Херсонської області видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] , з зазначенням дати смерті - [INFO] , місце смерті - смт Каланчак Каланчакського району Херсонської області. Відповідно до Постанови Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17 липня 2020 року Каланчацький район було ліквідовано, а населені пункти Каланчацької селищної територіальної громади (з адміністративним центром в смт Каланчак) увійшли до Скадовського району. На підтвердження смерті та поховання [PERSON] судом досліджено фото світлини з місця її захоронення, зокрема, фото могили з табличкою, яка містить дані про її прізвище ім`я та по батькові, а також дати народження та смерті. Заявник звернулась до Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (надалі заінтересована особа), з заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 19.09.2025 року № 30.19-66, у зв`язку з ненаданням документа, форма якого визначена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою її смерті [INFO] та місцем смерті смт Каланчак Скадовського району Херсонської області. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р., рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. У частині 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті її матері та отримання свідоцтва про її смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved