Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

24.07.2025 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, покликаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 20.01.2014. У шлюбі в них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею в м. Городок Львівського району Львівської області та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.12.2021 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON] , до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно довідки державного виконавця Городоцького ВДВС від 01.06.2025 року у відповідача є заборгованість зі сплати аліментів в період з січня 2025 року до травня 2025 року включно в сумі 44256 грн. 97 коп. Відповідач у 2025 році аліментів не сплачував взагалі, впродовж 2022-2024 років нерегулярно, при цьому йому відомо, що син хворіє на органічний психічний розлад з емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями. Крім цього відповідач не спілкується з сином, не бере участі у його вихованні, не виходить на зв`язок з класним керівником, не відвідує батьківські збори, не цікавиться успіхами сина, його навчанням, здоров`ям, підготовкою до самостійного життя, не бере участі у духовному розвитку дитини, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Жодних перешкод у спілкуванні з сином вона ніколи відповідачу не чинила. Просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що відповідач з 2020 року не приходив до сина, не дзвонив, не цікавився його життям, станом здоров`я, успіхами у школі. Востаннє у 2022 році він купив дитині одяг. За останні 5 років її син забув як виглядає батько, не згадує про нього, має образу, оскільки батько пообіцяв йому багато чого, однак нічого не виконав. Також баба і дід зі сторони батька не беруть онука до себе, не відвідують його, не спілкуються. Батько не дарує сину подарунків ні на дні народження, ні на інші свята, навіть цього року не привітав його з п`ятнадцятиріччям. Вона одна займається лікуванням сина, його реабілітацією, не може піти працювати, так як син є особливою дитиною і потребує більше уваги. Її теперішній чоловік допомагає їй фінансово утримувати сина, забезпечує їхні відпочинки. Батько, знаючи про діагноз сина, навіть матеріально не допомагає їй, до 2022 року час від часу платив аліменти, але це все несистематично, з січня 2025 року взагалі не платить нічого, хоча таку можливість має, оскільки працює за кордоном. Також відповідач не цікавиться шкільним життям сина, був в школі один раз здається коли син був у 4 класі. Хоче позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він повністю самоусунувся від своїх батьківських обов`язків. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову підтримала та додатково пояснила, що окрім досліджених в судовому засіданні документів є також рішення суду у справі № 441/1273/25, яким стягнуто з відповідача пеню за несплату аліментів, однак воно ще не набрало законної сили. Цим рішенням підтверджується умисна бездіяльність відповідача по утриманню своєї дитини. Відповідач своєчасно та належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак в суд не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про відкладення розгляду справи. Представник органу опіки та піклування в особі Городоцької міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, 24.09.2025 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у своїх письмових поясненнях вказав, що з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, неможливості з`ясувати причини невиконання батьком батьківських обов`язків відносно дитини, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Городоцька міська рада Львівської області повністю довіряє суду та у прийнятті рішення щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] не спілкується з сином, востаннє вона його бачила орієнтовно в 2019-2020 році, дитина у розмовах батька ніколи не згадує. Мати дуже гарно піклується про [PERSON] , зважаючи й на те, що він потребує особливого підходу в силу свого діагнозу, дитина завжди охайна, гарно вихована, мама займається лікуванням і реабілітацією дитини, возить його на відпочинки, екскурсії тощо. Про вітчима хлопчик відзивається дуже тепло, розповідав як їздив з ним на рибалку. Зі слів мами відповідач просто обірвав стосунки з сином, оскільки має нову сім`ю. Заслухавши пояснення позивача, її представника, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, права та обов`язки сторін суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 20.01.2014 шлюб між сторонами у справі розірвано (а.с.19). Згідно відомостей Городоцької міської ради Львівської області про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1337 від 04.06.2025 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , 2010 р.н. (а.с.11). [PERSON] встановлено інвалідність до 18 років у зв`язку з органічним психічним розладом з когнітивними, емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями, розладом соціальної адаптації (F09) (а.с.16-17). З розрахунку заборгованості по аліментах від 23.04.2025 року вбачається, що за період з січня 2022 до грудня 2023 року [PERSON] мав заборгованість зі сплати аліментів в сумі 35679.63 грн. (а.с.20). Довідкою головного державного виконавця Городоцького відділу ДВС ЗМУМЮ Галевич Н. № 6-20/10786 від 06.06.2025 підтверджується, що у 2025 році [PERSON] аліментів не сплачував, станом на 01.06.2025 року заборгованість становить 44256.97 грн. (а.с.25, 33). Згідно характеристики учня 8-го класу Городоцького ЗЗСО № 3 імені Героя України І. Бльока [PERSON] за час навчання у школі батько [PERSON] , дитиною не цікавився, не дзвонив, до школи не приходив, займається вихованням сина мама (а.с.18). Орган опіки та піклування - Городоцька міська рада Львівської області, в порушення вимог ст.19 СК України, не надала на вимогу суду висновок щодо розв`язання спору між сторонами, у своїх поясненнях вирішення такого поклала на розсуд суду. Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 5\~Сімейного кодексу\~України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. В матеріалах справи є наявні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Характер поведінки відповідача, дані про його особу та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дитини, оскільки він без вагомих на те підстав добровільно не виявляє бажання спілкуватися з сином, не цікавиться станом його здоровя, уподобаннями, навчанням тощо. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання батька належно виконувати свої обов`язки, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини і водночас санкція за протиправну винну поведінку. Таким чином позбавлення відповідача батьківських прав на даний час, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення [PERSON] спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст.150 СК України. При цьому судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали будь яким чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.164\~СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача [PERSON] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст.12\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Згідно зі ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи можливість виконувати свої обов`язки відносно свого неповнолітнього сина, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а саме не проявляє до сина ніякої батьківської турботи, не займається вихованням та не спілкується з ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не вітає зі святами, що підтверджує умисне ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо [PERSON] , суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задоволити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати. На підставі\~викладеного та\~ст.\~150,\~п.2\~ч.1\~ст.164\~Сімейного кодексу\~України,

Outcome: approved