Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] і просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики № 11 від 07.06.2023 в сумі 69\~547,63 доларів США, з яких 51\~663,00 доларів США основного боргу, 6\~807,01 доларів США пені, 372,51 доларів США як 20% річних, 372,51 доларів США як 20% річних за користування чужими грошима, 10\~332,60 доларів США штрафу, а також стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 1 від 18.05.2023 в сумі 4\~516,80 доларів США, з яких 2\~315,00 доларів США основного боргу, 1\~567,40 доларів США пені, 85,70 доларів США як 20% річних, 85,70 доларів США як 20% річних за користування чужими грошима, 463,00 доларів США штрафу, посилаючись на порушення відповідачем [PERSON] зобов`язань з повернення позичених коштів. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що відповідно до укладених договорів позики, відповідач [PERSON] зобов`язувався в строк до 31 грудня 2023 року за договором № 1 від 18.05.2023 та в строк до 31 травня 2024 року за договором № 11 від 07.06.2023 повернути позичені у нього кошти, однак станом на дату звернення до суду відповідачем [PERSON] не повернуто в повному обсязі позичені кошти. Тому ураховуючи договір поруки № 11, укладеним із [PERSON] , на підставі статей 543, 559, 1046-1049 ЦК України, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] \~адвоката Керницької\~Оксани Вікторівни,\~про забезпечення\~позову шляхом накладення арешту грошові кошти в межах суми 2\~849\~258,62 грн., що є еквівалентом 74\~064 доларів США 43 центів, які належать [PERSON] , що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухали суду про забезпечення позову, а також на рахунки, які будуть відкриті боржником у майбутньому до набрання законної сили рішенням суду; шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми 2\~675\~497,33 грн., що є еквівалентом 69\~547 доларів США 63 центів, які належать [PERSON] , що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухали суду про забезпечення позову, а також на рахунки, які будуть відкриті боржником у майбутньому до набрання законної сили рішенням суду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року ухвала суду від т10 липня 2024 року скасована, накладено арешт на грошові кошти в межах суми 2\~849\~258,62 грн., що є еквівалентом 74\~064 доларів США 43 центів, які належать [PERSON] , що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, та на грошові кошти в межах суми 2\~675\~497,33 грн., що є еквівалентом 69\~547 доларів США 63 центів, які належать [PERSON] , що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухали суду про забезпечення позову. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року витребувано у позивача [PERSON] оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: договір позики №11 від 07 червня 2023 року; розписку [PERSON] від 07 червня 2023 року; договір поруки №11 від 07 червня 2023 року; договір позики №1 від 18 травня 2023 року; розписку [PERSON] від 18 травня 2023 року. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 15 вересня 2025 року представник позивача [PERSON] в режимі відеоконференції на вимогах наполягала з підстав, викладених у тексті позовної заяви та відповіді на відзив. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 19 березня 2025 року на вимогах наполягав, суду пояснив, що [PERSON] взяв у нього в борг кошти для переїзду, вони були знайомі і відповідач звертався до нього за допомогою, позичивши кошти. [PERSON] ніколи у нього не працював, вони співпрацювали з ним, він іноді замовляв у відповідача послуги, оплачував кошти. Пропонував відповідачу купити частку в компанії, бо він гарно виконував свою роботу, однак купівля частки жодним чином не пов`язана з боргом, який він надав Антону, це дві абсолютно різні дії. В одній конторі та в один день все було зроблено для зручності, гроші передавались до підписання в переговорній у нотаріуса, вся сума. [PERSON] не був присутній при передачі коштів, [PERSON] йому гроші не повертав, хоча він спілкувався з ним, стосунки у них були дружні, але відповідач почав вести себе неадекватно. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] адвокат Страх В.О. у судовому засіданні 15 вересня 2025 року вимоги позову не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що була раніше у стосунках з відповідачем [PERSON] , в 2019 році вони переїхали в м. Хмельницький, де працювали у позивача. Надалі [PERSON] домовився разом з [PERSON] без її участі про акції позивача у компанії, а саме [PERSON] продавав Антону 40% акцій. [PERSON] знадобився поручитель за нього, яким вона і вступила в договорі поруки, хоча не хотіла підписувати документи, але [PERSON] її запевнив, що домовився з позивачем у цьому питанні і фактично це була угода про передання 40% акцій. Вона довірилась [PERSON] і погодилась бути поручителем і підписати відповідний договір у нотаріуса. Фактично за договором позики кошти [PERSON] не надавались. На запитання представника відповідача пояснила, що [PERSON] після цього повинен був [PERSON] із зарплати якусь частину віддавати за ці акції, однак у неї доступу до цієї інформації не було. Підтвердила свій підпис на договорі поруки і правову природу договору, однак наслідки цього договору не розуміла, нотаріус їй нічого не пояснював при укладенні договору, хоча вона його читала у нотаріуса. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16 травня 2025 року вимоги позову не визнав, суду пояснив, що його запросили до компанії позивача на роботу на посаду менеджера по прокатам. Він переїхав до м. Хмельницький та в 2022 році вже працював повноцінно. Згодом до нього звернувся [PERSON] та запропонував стати операційним директором, на що він погодився. Позивач запропонував долю в компанії, тобто він буде партнером, але все провести, як договір позики поділивши 60 на 40 акції компанії. Підписали відповідні документи позики у нотаріуса, однак коштів ніяких він не отримував, це був просто запобіжний захід. Пропрацювали вони 8 місяців, але потім задумався про звільнення з компанії, намагався домовитися з позивачем, він потроху віддавав йому кошти, працюючи в новій компанії. 1\~000,00 доларів США в 2022-2023 роках на початку віддавав, однак загальну суму, скільки повернув коштів, він не пам`ятає. Офіційно він не був працевлаштований, отримував зарплату готівкою. На запитання відповів, що у нього був відсоток з прибутку, як у партнера, частина прибутку йшла на погашення, скільки пішло грошей на оплату позики за компанію, не може сказати. На новій роботі він заплатив останні 1\~000,00 доларів США, з того моменту припинив всякі виплати. Частину компанії [PERSON] передавав йому по документам, вартість компанії в реєстрі 100\~000,00 грн. Він сам попросив [PERSON] бути поручителем, на той час вони перебували у стосунках і вона погодилась. Договір у нотаріуса він читав, наслідки не виконання умов договір йому відомі, однак кошти фактично йому не були передані. Дохід операційного директора він отримував від суми прибутку компанії, від 100 до 250-300 тисяч гривень на місяць це прибуток компанії, його 40% з прибутку було. На даний час він є власником фірми та після подання позову позивачем намагався домовитися з [PERSON] . [PERSON] ніяких розписок йому не пи сав про отримання від нього коштів, при підписанні договорів позики він не консультувався з юристами, просто довірився позивачу. В обґрунтування відзиву на позов (том 1 а.с. 140-143) представником відповідача [PERSON] адвокатом Страхом В.О. зазначено про відсутність факту передачі відповідачу [PERSON] коштів за договорами позики, оскільки між сторонами не було договору позики в розумінні ст. 1049 ЦПК України: відповідач [PERSON] написав розписку для забезпечення виконання іншого договору, який в подальшому укладено не було (ст. 1153 ЦК України) та зобов`язання за вказаним договором сторонами не виконано, а тому підстави, визначені статтями 1049, 1153 ЦК України для задоволення позову відсутні. Тому просить відмовити у задоволенні вимог. У відповіді на відзив представником позивача адвокатом Керницькою О.В. наголошено на поданні достатніх доказів на підтвердження факту укладення договорів позики та отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів за договорами. Представник відповідача крім доводів, викладених у відзиві на позов, не надає жодних доказів на обґрунтування своїх заперечень. Тому наполягає на задоволенні вимог. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вислухавши учасників процесу, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047\~ЦК України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики,

Outcome: approved