Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2017 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 228.\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2024 року через зловживання відповідачем алкогольними напоями, що призводило до виникнення сварок, конфліктів, внаслідок чого між ними було втрачено тепло та щирість, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Спільно не мешкають та господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачем. Тому, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити. Також вказав, що судом був наданий сторонам строк для примирення, протягом якого сторони не примирились. Будь-яких дій, спрямованих на примирення відповідач не здійснював, у зв`язку із чим примирення між сторонами неможливо і позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником відповідача надано суду відзив на позов, в якому вказано, що відповідач категорично заперечує обставини, викладені у позові щодо причин розірвання шлюбу, оскільки вони не відповідають дійсності та жодними доказами зі сторони позивача не підтверджені. Відповідач завжди бережно ставився до позивача та ніколи її, та їх дитину не ображав, навпаки завжди допомагав позивачу по господарству, придбавав продукти, готував їжу для сім`ї, прибирав, тощо. За місцем роботи відповідач характеризується позитивно, алкоголь не вживає. Також відповідач вважає, що їх сім`я не розпалася, можливе примирення та збереження сім`ї. Розірвання шлюбу відповідач не бажає, у зв`язку із чим просив суд надати строк для примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 червня 2017 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 228. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2025 року, сторонам був наданий строк для примирення тривалістю два місяці. За положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 10 Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. При таких обставинах, судом встановлено, що на даний час фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані, протягом наданого судом строку для примирення і до моменту розгляду справи по суті сторони не примирились, при цьому суд вважає, що відповідач зазначаючи про бажання примиритися з позивачем та зберегти сім`ю, протягом наданого судом строку не здійснив всіх можливих заходів для примирення, про що свідчить позиція позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу. Отже, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, тому збереження сім`ї сторін є неможливим. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved