Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.10.2024 року о 20 год 50 хв. в м. Києві по просп. Володимира Івасюка, біля будинку 48 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдані матеріальні збитки. Враховуючи той факт, що дорожньо-транспортна пригода сталась за участі забезпечених транспортних засобів, за відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, [PERSON] та [PERSON] спільно склали електронне Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (електронний Європротокол), відповідно до якого [PERSON] визнав свою вину у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» згідно полісу № EP/217694962. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» згідно полісу № EP/219567872. Після дорожньо-транспортної події [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» з заявою про страхове відшкодування. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачу у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] та уклав договір проведення оцінки. На виконання зазначеного договору ФОП [PERSON] 20.11.2024 року було складено «Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу» № 1268/11-24 від 20.11.2024, згідно якого розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП 21.10.2024 року з урахуванням зносу зменшених на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість складає 43 785,74 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей 92 914,78 грн., вартість матеріального збитку - 47 061,01 грн. Враховуючи, що відшкодування витрат на проведення ремонту здійснювалось безпосередньо на рахунок позивача, сума була зменшена на суму податку на додану вартість. Таким чином Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», за результатами розгляду вказаної заяви прийняло рішення про виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 39 687,94 грн., за вирахуванням франшизи у розмірі 1500 грн., передбаченої полісом №217694962, яким був забезпечений транспортний засіб винуватця ДТП. Оскільки, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача у зв`язку з його пошкодженням з вини відповідача перевищує суму виплаченого страхового відшкодування, то саме з [PERSON] , як винної особи у завданні шкоди, підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засобу та виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 47 353,77 грн. Крім того, позивачу внаслідок ДТП було завдано душевних страждань, розмір яких він оцінює в 15 000 грн. З цих підстав просить стягнути з відповідача на свою користь 47 353,77 грн. в рахунок відшкодування вартості відновлювального ремонту, 15 000 грн. - моральної шкоди. Ухвалою суду 11.03.2025 за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. У наданий ухвалою про відкриття строк відзив на позов до суду не надходили у зв`язку з чим суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній документів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] (а.с.14). 21.10.2024 року о 20 год 50 хв. в м. Києві по просп. Володимира Івасюка, біля будинку 48 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдані матеріальні збитки. 21.10.2024 року, безпосередньо на місці ДТП обидва водії за взаємною згодою склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду електронний Європротокол, відповідно до якого сторонами зазначені обставини ДТП, а саме те, що воно сталось під час заїзду на перехрестя з круговим рухом (а.с.15-19). Внаслідок цієї ДТП отримав пошкодження автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] власником якого є позивач, чим йому заподіяно майнову шкоду. При вирішенні справи, суд керується редакцією Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинною на момент виникнення спірних правовідносин. Пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. З матеріалів справи вбачається, що обидва транспортні засоби - учасники ДТП є забезпеченими, при складанні повідомлення про ДТП відповідач [PERSON] погодився з наявністю своєї вини у ній і протягом часу розгляду справи не надав суду доказів, які б спростовували його вину у вчиненні ДТП і могли поставити під сумнів обставини ДТП, які узгоджені обома водіями при складанні європротоколу. Позивачем на підтвердження своїх доводів надано повідомлення про ДТП (європротокол) і згідно принципу змагальності у цивільному процесі саме сторона відповідача зобов`язана його спростувати. В зв`язку з цим, суд вважає доведеною вину [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 21.10.2024 року в м.Києві по просп. Володимира Івасюка, біля будинку 48 за участі автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» згідно полісу № EP/217694962, з розміром франшизи 1 500 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» згідно полісу № EP/219567872. Для визначення розміру матеріального збитку власнику транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , було проведено оцінку його вартості ФОП [PERSON] , відповідно до Звіту №1268/11-24 від 20.11.2024 року, розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП 21.10.2024 року з урахуванням зносу зменшених на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість складає 43 785,74 грн., вартість матеріального збитку становить 47 061,01 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей становить 92 914,78 грн. З матеріалів справи убачається, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», з якою у позивача та відповідача було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, частково відшкодувало вартість ремонтних робіт [PERSON] у розмірі 39 687,94 грн. (без ПДВ на запасні частини та роботи та за вирахуванням франшизи у розмірі 1 500 грн.). Відповідальність страховика - ТДВ "СГ "Оберіг" за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/217694962, відповідно до ст. 29 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (яка діяла на момент події) обмежується розміром вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу за вирахуванням франшизи у розмірі 1500,00 грн. Тобто, в даному випадку обсяг відповідальності ТДВ "СГ "Оберіг" складає 45 561,01 грн. (47061,01 - 1500,00=45 561,01) Щодо відповідальності завдавача шкоди [PERSON] , то з огляду на те, що обсяг відповідальності ТДВ "СГ "Оберіг" не покриває в повному обсязі розмір завданої шкоди, враховуючи обмеження відповідальності страховика встановлені законом, різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту - 92 914,78 грн.) і страховим відшкодуванням (максимальним розміром - 45 561,01 грн.) складає у сумі 47 353,77 грн., враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, підлягає відшкодуванню [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Окрім цього, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18, від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача різниці між вартістю відновлювального ремонту і належною страховою виплатою у розмірі 47 353,77 грн. Відтак вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги той факт, що дорожньо-транспортна пригода призвела до пошкодження майна позивача, що спричинило душевні страждання, що пов`язані з цим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає адекватною компенсацію моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача з відповідача, тому вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1016,19 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial