Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліоратор-Агро Юг» (далі ТОВ «Меліоратор-Агро Юг») про розірвання договорів оренди земельних ділянок. Позовна заява мотивована тим, що вона є власницею земельних ділянок: кадастровий номер 4822783200:10:000:0064, площею 5,6788 га; кадастровий номер 4822783200:10:000:0065 площею 5,8334 га; кадастровий номер 4822783200:13:000:0605, площею 0,7911 га, та кадастровий номер 4822783200:13:000:0195, площею 0,6734 га, які розташовані на території Доманівської (колишньої Маринівської сільської ради) селищної ради Вознесенського району Миколаївської області. Цільове призначенням даних земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки позивачка успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . За життя між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» укладені договори оренди зазначених земельних ділянок та додаткові угоди до цих договорів. Строк дії договорів оренди було укладено строком на п`ять років до 31 грудня 2010 року. Після того, як земельна ділянка загальною площею 6,50 га була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, вона була розподілена на дві частини і присвоєні кадастрові номери: ділянка 1 - кадастровий номер 4822783200:10:000:0065, площею 5,8334 га; ділянка 2 - кадастровий номер 4822783200:13:000:0195, площею 0,6734 га. 09.02.2012 року Додатковою угодою внесено зміни до Договору оренди від 04 квітня 2005 року, стосовно розміру та форми орендної плати, визначено кадастрові номери на кожну ділянку, що перебуває в оренді, її площу, а термін дії Договору оренди продовжено до 31 грудня 2020 року. Додатковою угодою від 10 грудня 2018 року продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4822783200:10:000:0065, загальною площею 5,8334 га до 31 грудня 2027 року, внесено зміни щодо розміру та форми орендної плати. Відповідно до цих змін, сторони погодили, що\~розрахунок за оренду землі відповідач має сплачувати\~у натуральній формі, щорічно\~надає орендодавцю\~3 200 кг зернових (пшениця, ячмінь) та 280 кг соняшнику. Додатковою угодою від 10.12.2018 року продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4822783200:13:000:0195, загальною площею 0,6734 га до 31 грудня 2027 року, змінено розмір та форму орендної плати, яка зазначена в натуральній формі, щорічно орендодавець мав отримувати 300 кг зернових (пшениця, ячмінь) та 30 кг соняшнику. 17 травня 2012 року на підставі договорів оренди, укладених між [PERSON] та ТОВ «Меліоратор-Агро ЮГ», в оренду останньому передані також земельні загальною площею 5,6788 га, з кадастровим номером 4822783200:10:000:0064 та загальною площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0605. Строк дії цих договорів визначено до 31 грудня 2020 року. Додатковими угодами, укладеними між позивачкою та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» від 10 грудня 2018 року, внесено зміни до Договорів оренди від 17 травня 2012 року , якими строк їх дії продовжено до 31 грудня 2027 року та змінено розмір орендної плати.\~ Позивачка зазначала, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виплачував орендну плату. Протягом останніх чотирьох років 2021-2024рр. орендна плата за користування земельними ділянками в повному обсязі її не виплачена. Розрахунок по орендній платі за 2021-2022 роки відповідач провів не в повному обсязі, а за 2023-2024рр. ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» орендна плата взагалі не була виплачена. Враховуючи, що протягом останніх чотирьох років - 2021-2024 pp. орендна плата за користування земельними ділянками відповідачем не виплачувалася, або виплачена частково, що є систематичним порушенням умов договору оренди земельних ділянок, на думку позивача це є підставою для розірвання договорів оренди, а тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. У письмовому відзиві на позовну заяву, представник відповідача Прутян О.А. просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що орендна плата позивачці протягом 2021-2023р. нараховувалася в натуральній формі відповідно до умов додаткових угод, однак [PERSON] не бажала отримувати орендну плату, умисно створюючи заборгованість по орендній платі. Зазначив, що згідно Договорів, орендна плати виплачується щорічно до 31 грудня, то у такому разі було б справедливо, добросовісно та розумно зі сторони позивачки, сторони договору у разі порушення її прав на отримання орендної плати звертатися кожного року після 1 січня до керівництва посадової особи ТОВ із письмовими обґрунтованими претензіями, листами, телеграмами, а не чекати вказаний період і звернутися до суду без попередніх переговорів з відповідачем. Разом з тим, у 2021 році позивачка до 31 грудня не з`явилася для отримання орендної плати. 02 вересня 2022 року і за її усною, а потім письмовою пропозицією та погодженням ТОВ було змінено найменування продукції по орендній платі за 2021 рік та видано їй орендну плату за 2021 рік у такому розмірі 2,500 т. пшениці на суму 16323,25 грн. (6529,30 грн. х 2.5 т.), 0,500 т. ячменя на суму 2899,25 грн. (5798,5 грн х 0,5 т.), 4,000 т. кукурудзи на суму 24388,00 грн (6097,0 х 4.0 т.), загальна сума 43610,50 грн, що не є меншою 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок яка складає 14161,41 грн., що підтверджується двома Видатковими накладними № РН-0000336 від 02 вересня 2022 року із заявою позивачки та розпискою де вказано, про зміну найменування продукції та отримання орендної плати у повному обсязі, а отже розрахунок у натуральній формі відповідав волі сторін та грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. 02.09.2022 року за пропозицією позивачки щодо зміни розрахунку у натуральній формі висловленої у письмовій формі щодо зміни найменування продукції та погоджено Товариством, [PERSON] отримала орендну плату за 2022 рік у такому розмірі 2,500 т. пшениці на суму 20842,25 грн. (8336,9 грн. х 2.5 т.), 0,500 т. ячменя на суму 3598,60 грн. (7197,2 грн х 0,5 т.), 4,000 т. кукурудзи на суму 27924,00 грн (6981 х 4.0 т.), загальна сума 52364,85 грн, що не є меншою 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок яка складає 14161,41 грн., що підтверджується письмовою заявою позивачки від 02.09.2022 року та Видатковою накладною № РН-0000335 від 02 вересня 2022 року, а отже розрахунок у натуральній формі відповідав волі сторін та грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. У 2023 році ТОВ було підготовлено та зарезервовано для [PERSON] орендну плату у натуральному вигляді, а саме: 3500 кг. пшениці, 3500 кг. ячменя та 610 кг. соняшника, проте позивачка не прибула для їх отримання, чим не виконала по не зрозумілим підставам свого обов`язку та своєчасно не повідомила ТОВ про неможливість її отримання, що не залежало від ТОВ «Меліоратор-Агро Юг». У той же час 17 грудня 2023 року позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою про видачу грошових коштів у розмірі 5100 грн. за 2021 рік які хоч і не передбачені договорами, але відповідачем в цей же день були видані вказані грошові кошти. Відповідач звертає увагу суду, що позивачка не зверталася до відповідача із будь-якими письмовими обґрунтованими претензіями щодо перешкод з боку Товариства щодо невиплати орендної плати за 2023 рік, а надані відповідачем докази, на його думку, спростовують повністю надуманий позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила розірвати договори оренди земельних ділянок. Також пояснила, що орендар зобов`язався своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату у встановленому договорами розмірі до 31 грудня поточного року, однак не виконував належним чином свої зобов`язання та не сплатив у встановлений строк орендну плату частково за 2021-2022 роки та повністю за 2023, 2024 роки. Вона неодноразово в усній формі, зверталася в бухгалтерію Товариства з вимогою сплатити заборгованість, проте посадові особи відповідача відмовляли її, посилаючись на відсутність коштів, а також відправляли її до керівника Товариства, який постійно уникав зустрічі з нею, тому вона змушена звернутись до суду. Позивач втратила до відповідача довіру і не бажає продовжувати з ним договірні відносини, вона розраховула на своєчасні виплати орендної плати, тому просить розірвати договори оренди земельних ділянок, щоб вона могла укласти нові договори з добросовісним орендарем. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила розірвати договори оренди земельних ділянок у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати відповідачем, оскільки вказані факти також підтверджуються рішенням Доманівського районного суду та постановою Миколаївського апеляційного суду, якими було встановлено заборгованість перед [PERSON] по орендній платі.\~Зазначила, що аргументи, викладені відповідачем, не відповідають фактичним обставинам справи. Обов`язок своєчасної виплати орендної плати покладено на орендаря відповідно до п.8.4 договорів оренди землі, які ТОВ Меліоратор Агро Юг не виконує, що є підставою для розіврання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] отримувала орендну плату за 2021-2022 роки, яка не є меншою 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що підтверджується видатковими накладними. Також у 2023 році відповідачем було підготовлено та зарезервовано для [PERSON] орендну плату у натуральному вигляді, проте позивачка не прибула для їх отримання, чим не виконала свого обов`язку за договорами та своєчасно не повідомила ТОВ про неможливість її отримання, що не залежало від ТОВ «Меліоратор- Агро Юг». Вважає, що позивачка передчасно звернулася до суду, оскільки п.14.1 та п.14.2 Договорів передбачено вирішення спору лише шляхом переговорів,а у випадку недосягнення згоди звернення до суду. Просив суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог та стягнути з відповідача судові витрати у зв`язку з розглядом справи у розмірі 80 000 гривень. Із матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2005 року між [PERSON] та ТОВ «Меліоратор -Агро Юг» укладено договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець передав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,50 га, строком на 5 років до 31 грудня 2010 року. Вказана земельна ділянка складалася з двох окремих ділянок та знаходилася на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Договір зареєстровано у Доманівському реєстраційному окрузі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 06 лютого 2007 року за №040701300025. У подальшому, земельні ділянки загальною площею 6,50 га були зареєстровані в Державному земельному кадастрі площа однієї з яких визначена 5,8334 га з кадастровим номером 4822783200:10:000:0065, іншої 0,6734 з кадастровим номером 4822783200:13:000:0195. 09 лютого 2012 року шляхом підписання у письмовій формі Додаткової угоди до Договору 04 квітня 2005 року строк дії зазначеного договору оренди продовжено до 31 грудня 2020 року. Також, доповнено п.1.2 умов договору оренди від 04 квітня 2005 року, в такій редакції «Кадастровий номер земельної ділянки - 4822783200:10:000:0065; 4822783200:13:000:0195». Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2012 року за № 482270004003336. 17 травня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» укладено Договір оренди іншої земельної ділянки, за яким орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,6788 га кадастровий номер 4822783200:10:000:0064, строком до 31 грудня 2020 року, яка знаходиться на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області та належала орендодавцю на праві власності. Договір зареєстровано у відділі Деркомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 29 грудня 2012 року за № 482270004002901. 17 травня 2012 року [PERSON] та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» укладено ще один Договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець передав орендарю в строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,7911 га кадастровий номер 4822783200:13:000:0605, строком до 31 грудня 2020 року, яка знаходиться на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Договір зареєстровано у відділі Деркомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 29 грудня 2012 року за № 482270004002899. [INFO] [PERSON] помер. 06 грудня 2018 року нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] та отримала земельну ділянку площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0605; земельну ділянку площею 0,6734 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0195; земельну ділянку 5, 8334 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0065; земельну ділянку площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064. 10 грудня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» укладено додаткові угоди до Договору оренди землі від 04 квітня 2005 року. За умовами цих Додаткових угод продовжено строк дії договорів оренди земельних ділянок площею 0,6734 га з кадастровим номером 4822783200:13:000:0195; площею 5, 8334 га кадастровий номер 4822783200:10:000:0065; площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064; площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0605 до 31 грудня 2027 року. Також, сторони домовились, що розмір орендної плати має становити не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору склала 3 900 грн на рік, і виплачується власнику земельної ділянки щорічно до 31 грудня в грошовій, натуральній або відробітковій формі. Якщо орендні платежі передбачені цим договором у натуральному вигляді, то визначається перелік продукції, її якісні показники, місце, умови, порядок та строки поставки, її вартість. Якщо орендні платежі передбачені цим договором у відробітковому виді, то визначаються види послуг, обсяги, місце і строки їх надання, їх вартість. У разі поєднання різних форм виплати орендних платежів орендна плата здійснюється у порядку, що визначений вище для кожного з цих видів платежів (п. 4.1 додаткових угод). Згідно з додатками до договорів оренди від 04 травня 2005 року та 17 травня 2012 року, сторони погодили конкретне найменування продукції та послуг, які позивачка мала отримувати у рахунок орендної плати. Так, за користування земельними ділянками площами 0,6734 га, 5, 8334 га, 5,6788 га та 0,7911 га відповідач мав сплачувати позивачці щорічно 7000 тон зернових (3200+3200+300+300) та 620 кг соняшнику (280+280+30+30). В матеріалах справи містяться копії видаткової накладної РН-0000336 від 02 вересня 2022 року, на якій позивачкою написана заява в якій вона виявляла бажання отримати річну орендну плату за 2021 рік як у натуральній так і у грошовій формах. Також, у 2022 році [PERSON] виявляла бажання і отримувала орендну плату у натуральній формі, про що поставила свій підпис у розписці. Даний факт позивачкою не оспорюється. Так, орендну плату за 2021 рік [PERSON] отримана 02 вересня 2022 року, тобто несвоєчасно і їй було видано 2500 кг зерна пшениці, 0,500 кг ячменю та 4.000 кг кукурудзи. Орендну плату за 2022 рік позивачка отримала теж 02 вересня 2022 року сільськогосподарською продукцією, а саме 2,500 кг - зерно пшениці, 500 кг ячменю та 4,000 кг кукурудзи. Відомості про отримання [PERSON] орендної плати за 2023-2024 роки матеріали справи не містять. Також, у справі відсутні докази про видачу орендодавцю у рахунок виплати орендної плати за 2021-2023 роки сільськогосподарської продукції у вигляді соняшника, як це передбачено умовами договору оренди. Під час розгляду справи суд також бере до уваги, що рішенням Доманівського районного суду від 24 квітня 2025 року, яке було частково змінене постановою Миколаївського апеляційного суду\~від 14 липня 2025 року по справі №475/792/24\~було встановлено, що відповідачем ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» було допущено істотне порушення договорів оренди землі, а саме систематичну несплату орендної плати позивачці [PERSON] за користування належними їй земельними ділянками, тобто позивачка була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору. Згідно даних рішень судів, стягнуто з ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» на користь\~ [PERSON] заборгованість\~по\~орендній\~платі:\~за договором оренди земельної ділянки площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0605: за 2022 рік 30 кг соняшника, за 2023 рік- 300 кг зернових, 30 кг соняшника; за договором оренди земельної ділянки площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064: за 2022 рік 280 кг соняшника, за 2023 рік- 3200 кг зернових 280 кг соняшника; за договором оренди земельної ділянки площею 5,8334 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0065: за 2021 рік -280 кг соняшника, за 2022 рік- 280 кг соняшника, за 2023 рік- 3200 кг зернових, 280 кг соняшника; за договором оренди земельної ділянки площею 0,6734, кадастровий номер 4822783200:13:000:0195: за 2021 рік 22,1 кг соняшника, за 2022 рік- 30 кг соняшника, за 2023 рік - 300 кг зернових , 30 кг соняшника. Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова Миколаївського апеляційного суду\~від 14.07.2025 р. набрала законної сили. Тому враховуючи наведене суд вважає доведеним та не спростованим відповідачем обставини встановлені в рішеннях суду у справі №475/792/24\~щодо систематичної несплати орендної плати позивачці за користування належними їй земельними ділянками, чим допущено істотне порушення договорів оренди землі ТОВ «Меліоратор-Агро Юг». Окрім того, позивач [PERSON] зверталася до ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» з заявою, яка направлялася йому за місцем реєстрації, однак відправлення було повернуто відправнику без вручення «за закінченням терміну зберігання». Згідно даної заяви від 29.04.2025 року, [PERSON] просила Товариство видати її орендну плату за 2024 рік за договором оренди земельної ділянки площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0605, за договором оренди земельної ділянки площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064, за договором оренди земельної ділянки площею 5,8334 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0065, за договором оренди земельної ділянки площею 0,6734, кадастровий номер 4822783200:13:000:0195. Також з метою зясування питання про нарахування та сплату орендної плати в судовому засіданні, за клопотанням позивача був допитаний в якості свідків [PERSON] . Свідок [PERSON] , суду пояснила, що вона має у власності земельну ділянку та передала її в оренду ТОВ "Меліоратор Агро Юг". В неї також є заборгованість відповідача по орендній платі, тому вона разом із [PERSON] неодноразово зверталися до Товариства з вимогою оплати за оренду землі. Водночас зазначила, що орендну плату не отримує протягом трьох років, тому неодноразово зверталася в бухгалтерію ТОВ «Меліоратор-Агро Юг», де її відправляли до деректора товариства, який постійно уникав зустрічі з нею. Жодних повідомлень від ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» за весь час вона не отримувала, оскільки про можливу виплату орендної плати вона дізнавалася від інших орендодавців даного Товариства. Пояснила, що була присутня в 2023 році у бухгалтерії ТОВ «Меліоратор-Агро Юг» під час розмови [PERSON] з бухгалтером підприємства щодо орендної плати, однак ні її, ні позивачці орендна плата не була видана. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладання договору), істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилається на те, що вона не одержала орендну плату за час користування відповідачем земельною ділянкою впродовж частково 2021-2022 років та повністю за 2023-2024 роки, а тому договір підлягає розірванню. За статтею 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 дійшов висновку, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 542/51/22. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2023 року у справі № 387/800/21 (провадження № 61-7310св22). За загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі. Отже, відповідно до статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 13 лютого 2023 року у справі № 551/543/20 (провадження № 61-572св22). При цьому суд враховує, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) суд дійшов висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 04 листопада 2022 року у справі № 131/891/19, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У спірних правовідносинах строком є виплата орендної плати саме до 31 грудня поточного поточного року і невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендної плати у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу повинна була виплачена орендна плата за земельні ділянки, які є предметом договорів оренди землі у 2021-24 роках і виплачується власнику земельної ділянки щорічно до 31 грудня в грошовій, натуральній або відробітковій формі. Проте, з аналізу досліджених судом доказів слідує, що в відповідача існує заборгованість\~по\~орендній\~платі:\~за договором оренди земельної ділянки площею 0,7911 га, кадастровий номер 4822783200:13:000:0605 - частково за 2022-2023 роки та повністю за 2024 рік; за договором оренди земельної ділянки площею 5,6788 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0064: частково за 2022 рік та повністю за 2023-2024 роки; за договором оренди земельної ділянки площею 5,8334 га, кадастровий номер 4822783200:10:000:0065 частково за 2021-2022 року та повністю за 2023-2024 роки; за договором оренди земельної ділянки площею 0,6734, кадастровий номер 4822783200:13:000:0195 частково за 2021-2023 року та повністю за 2024 рік. Доводи відповідача відносно того, що позивач не звертався до Товариства за отриманням орендної плати є безпідставними, оскільки договір не передбачає обов`язку орендодавця кожного разу звертатися за отриманням орендної плати. Крім цього, матеріали справи не містять даних про вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені договором оренди. Посилання представника відповідача на те, що товариством вживалися заходи щодо виплати орендної плати не підтверджені належним чином. Оскільки позивач обгрунтовував позовні вимоги тим, що відповідачем у порушення умов договору не сплачувалась орендна плата за 2021-2024 роки, то відповідач мав би спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про відсутність систематичної несплати орендної плати. Разом з тим, відповідачем вказані доводи не спростовані. В даному випадку, всі ризики неналежного виконання умов договору покладаються на орендаря. Посилання відповідача на ту обставину, що затримка із виплатою орендної плати сталася з вини самого позивача, яка не бажала отримуватми орендну плату не може бути підставою для визнання обґрунтованих доводів про несвоєчасну виплату орендної плати, оскільки в даному випадку саме відповідач мав обов`язок виплатити орендну плату вчасно або звернутися до позивача з пропозицією про внесення змін в пункти договору оренди щодо строків виплати орендної плати, однак відповідач не надав суду доказів про своє звернення до позивача з такою пропозицією, як і доказів вчинення будь-яких дій щодо виплати орендної плати Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ст. 612 ЦК України). Таким чином, умовою, за якої боржник звільняється від негативних наслідків невиконання зобов`язання, є прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (ч. 1 ст. 613 ЦК України). Відомостей про надсилання відповідачем повідомлень позивачу про необхідність отримання орендної плати матеріали справи не містят, як і відсутні докази того, що сторонами була досягнута домовленість щодо отримання позивачем орендної плати за певною адресою у певний час. Не надано відповідачем і доказів того, що [PERSON] відмовлявся прийняти належне виконання (орендну плату), запропоноване ТОВ "Меліоратор-Агро Юг", тоді як позивачем ці обставини не визнавалися. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що зібраними у справі доказами доведено порушення відповідачем умов укладених сторонами договорів оренди, а саме, несвочасна сплата орендної плати за 2021, 2022, 2023, 2024 роки, а тому наявні підстави для розірвання цих договорів у зв`язку із систематичним порушенням ТОВ "Меліоратор-Агро Юг" свого обов`язку щодо своєчасної виплати орендної плати, що є істотним порушенням договору оренди, оскільки це позбавило позивача можливості своєчасно отримати гарантовану цими договорами орендну плату за те, що його земельну ділянку використовує відповідач. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Судом достовірно\~встановлено,\~що позивач\~розраховував отримувати\~орендну плату\~щорічно у\~строк встановлений\~в договорі\~оренди землі,\~проте відповідач\~сплатив орендну плату із порушенням строку. В зв`язку з цим, позивач не може очікувати, що в подальшому відповідач належно виконуватиме обов`язки за умовами договору. Систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати є істотним порушенням умов договору оренди землі та є підставою для розірвання такого договору, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором грошові кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічна думка висвітлена в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року за наслідками розгляду справи № 479/210/21 (номер провадження 61-8008ск22). Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 13\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3633,60 грн. три позовні вимоги про розірвання договору оренди по 1211,20 грн. за кожну. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки позовні вимоги позивача суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі, тому на його користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved