Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Рух справи та узагальнені доводи сторін 07.12.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» про визнання неправомірним застосування коефіцієнту зносу, стягнення страхового відшкодування у розмірі 73 918,76 грн. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власницею автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] . 02.09.2023 року на автодорозі по вул. Братиславська, у місті Києві за участі транспортного засобу «ГАЗ 2705» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та її транспортним засобом «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність автомобіля «ГАЗ 2705» д.н.з. [NUMBER] була застрахована за договором обов`язкового страхування у ПАТ НАСК «ОРАНТА». Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 02.10.2023 року у справі № 754/13135/23, провадження № 3/754/5125/23, водія автомобіля «ГАЗ 2705» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 09.10.2023 року через месенджер «Вайбер» від представника ПАТ НАСК «ОРАНТА» надійшла пропозиція узгодити суму страхової виплати у розмірі 50 203,16 грн. на відшкодування на ремонт автомобіля. Разом з тим, у відповідності до рахунку-фактури, станом на 09.10.2023 року, складеної ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», вартість відновлення автомобіля становить 121 014,23 грн., про що було повідомлено ПАТ НАСК «ОРАНТА». Разом з тим, відповідач не реагував на її повідомлення, а з сумою страхової виплати у розмірі 50 203,16 грн. вона не погодилась, внаслідок чого вона звернулась з офіційним листом до ПАТ НАСК «ОРАНТА», в якому наполягала на компенсації суми у розмірі 121 918,76 грн. Станом на 18.10.2023 року, відповідачем була переглянута сума страхового відшкодування, і прийнято рішення про виплату їй 56 203,16 грн., замість попередніх 50 203,16 грн. Водночас кошти вона не отримувала, суму виплати страхового відшкодування у розмірі 56 203,16 грн. не узгоджувала. При цьому, у листі ПАТ НАСК «ОРАНТА» мені повідомлено, що відповідач не вбачає підстав, для виплати страхового відшкодування у заявленому нею розмірі 121 014,23 грн., оскільки саме знос машини обумовив таке зменшення розміру страхового відшкодування. Вважає, що відповідач при розрахунку вартості матеріального збитку неправомірно застосувала коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, оскільки він знаходиться в експлуатації лише 3 роки та 3 місяці, а її пробіг складає лише 25 000 км. Згідно вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт зносу застосовується лише після 7 (семи) років їх експлуатації та пробігом понад 100 000,00 км. З огляду на викладене, просить суд: 1) визнати неправомірним застосування, при розрахунку витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу після ДТП, коефіцієнту зносу до автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] ; 2) зобов`язати страхову компанію ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснити доплату в розмірі 73 918,76 грн, до суми 56 203,16 грн., що була перерахована до АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] (а.с. 1-25). Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08.12.2023 року справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва (а.с. 29, 33). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін (а.с. 37). 20.05.2024 року від представника відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» - Негрич С.Ю. надійшов відзив на позов, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування посилається на те, що 27.12.2022 року між ПАТ НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс 212692837), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця транспортного засобу «ГАЗ 2705» д.н.з. [NUMBER] , ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну - 160 000,00 грн., франшиза - нуль. 12.09.2023 року позивачка [PERSON] подала до ПАТ НАСК «ОРАНТА» повідомлення про подію, на підставі якого, в цей же день 12.09.2023 року проведено огляд пошкодженого автомобіля, за результатами якого складено калькуляцію відновлювального ремонту. Згідно висновків, прямий матеріальний збиток складає 56 203,16 грн. Водночас, при розрахунку страхового відшкодування знос на матеріали і запчастини не нараховувався. Претензій чи заувань щодо проведеного огляду транспортного засобу позивачка не пред`являла, і власноручним підписом підтвердила його повноту і належну фіксацію результатів. Заяв про проведення додаткового огляду транспортного засобу від позивачки не надходило. Зазначає, що хоча позивачка просить суд стягнути на її користь кошти у розмірі 73 918,76 грн., не зазначає у позові, що вони повинні бути стягнуті на покриття рахунку з ремонту автомобілю. У відповідності до вимог законодавства, перерахування зазначених коштів повинне бути лише на рахунок СТО, проте позивачка не надає суду доказів понесення витрат на ремонт автомобілю (а.с. 41-55). 27.05.2024 року від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить суд провести судову автотоварознавчу експертизу. В обґрунтування зазначає, що автомобіль і досі не був відремонтований, а з огляду на зменшення ПАТ НАСК «ОРАНТА» суми страхового відшкодування майже у 4 (чотири) рази, виникла необхідність у проведенні експертизи (а.с. 59-62, 63-64, 104-105). 07.10.2024 року від представника відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» - Негрич С.Ю. надійшли заперечення на клопотання про проведення експертизи (а.с. 75-79). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2024 року здійснено перехід від розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 92). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2024 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, зупинено провадження у справі (а.с. 108-109). 03.06.2024 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про відмову від частини позовних вимог до ПАТ НАСК «ОРАНТА», а саме від вимоги про визнання неправомірним застосування при розрахунку витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] . В зазначеній частині провадження у справі закрито ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22.09.2025 року. 10.06.2025 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов висновок експерта № 12865/24-54 від 23.05.2025 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. У відповідності до висновку експерта: 1) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] в цінах станом на момент проведення експертного дослідження автомобіля, станом на 21.05.2025 року, складала 120 478,93 грн.; 2) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] в цінах станом на час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.09.2023 року, складала 90 414,76 грн.; 3) вартість матеріального збитку завданого власника автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.09.2023 року складала 109 062,20 грн. (а.с. 119-146). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.06.2025 року поновлено провадження у справі (а.с. 147). 21.07.2025 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вона просить суд зобов`язати відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» перерахувати на користь ТОВ «УКРАВТО ГОЛОСІЇВСЬКИЙ» 144 574,71 грн. на проведення відновлювального ремонту автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] . В обґрунтування посилається на те, що після ознайомлення з висновком експерта, виникла необхідність у збільшенні позовних вимог в частині суми стягнення страхового відшкодування (а.с. 158-161). Протокольною ухвалою суду від 04.08.2025 року заяву позивачки [PERSON] про збільшення позовних вимог, прийнято до розгляду (а.с. 184). 21.07.2025 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про зміну предмету позову, в якій вона доповнює позов новою вимогою та просить суд стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування посилається на те, що ПАТ НАСК «ОРАНТА» відмовився від узгодження з нею суми страхової виплати, а безрезультатні перемовини з представником страхової компанії, вона була змушена звертатися до суду. Зазначає, що внаслідок незаконних дій та бездіяльності страховика, їй довелося перенести значні моральні на фізичні страждання. Конфліктна ситуація з ПАТ НАСК «ОРАНТА», невизначеність з питанням ремонту машини, призвело до пригніченого психічного стану, емоційних страждань та неспокійного сну. Протокольною ухвалою суду від 04.08.2025 року, заяву позивачки [PERSON] про зміну предмету позову, прийнято до розгляду (а.с. 184). 22.07.2025 року від представника відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» - Негрич С.Ю. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він визнав позов частково, а саме в частині доплати 25 274,21 грн. страхового відшкодування. В обґрунтування зазначає, що висновком судового експерта №12865/24-54 встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Рено», д.р.н. [NUMBER] на дату ДТП 02.09.2023 року склала 90 414, 76 грн. Разом із тим, аркуш 15 висновку експерта містить інформацію, що факт включення або невключення ПДВ до визначеної суми належить до форм оподаткування суб`єктів господарської, які надаватимуть послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових матеріалів. Враховуючи те, що ПАТ НАСК ОРАНТА» 19.10.2023 року вже була сплачена раніше сума страхового відшкодування в розмірі 56 203, 16 грн., належна до стягнення сума обраховується як різниця між вже сплаченим страховим відшкодуванням та вартість відновлювального ремонту без ПДВ на момент ДТП 02.09.2023 року, що визначена судовою експертизою: 81 477 грн. 37 коп. - 56 203,16 грн. = 25 274, 21 грн. Дана сума доплати страхового відшкодування в розмірі 25 274,21 визнається ПАТ НАСК «ОРАНТА». Щодо вимоги про стягнення на користь ТОВ «УКРАВТО ГОЛОСІЇВСЬКИЙ» 144 574,17 грн. для проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що ТОВ «УКРАВТО ГОЛОСІЇВСЬКИЙ» навіть не є учасником справи. Вимоги щодо стягнення з ПАТ НАСК «ОРАНТА» моральної шкоди, вважає їх необґрунтованими, оскільки не зрозуміло яким чином ПАТ НАСК «ОРАНТА» завдало позивачці [PERSON] моральної шкоди (а.с. 162-168). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2025 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті (а.с. 185). У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та заяви про збільшення позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» - Негрич С.Ю. визнала позовні вимоги частково, а саме в частині доплати у розмірі 81 477,00 грн. Встановлені судом обставини Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 02.10.2023 року у справі № 754/13135/23, провадження № 3/754/5125/23, встановлено, що 02.09.2023 року о 10 годині 50 хвилин по вул. Братиславській, 48 в м. Києві водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2705», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів (а.с. 8, 9-11). Вищевказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником автомобіля «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] є позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданим ТСЦ 8043 від 06.08.2020 року, дата першої реєстрації - 06.08.2020 року (а.с. 6). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 2705», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ НАСК «ОРАНТА», що підтверджується Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.12.2022 року (Поліс 212692837), що укладений між відповідачем ПАТ НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] , ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну - 160 000,00 грн., франшиза - нуль (а.с. 7-8, 17). Позивачка [PERSON] звернулась до ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», з метою оцінки вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до рахунку-фактури № ВР-0001785 від 09.09.2023 року, складеного ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] становить 121 014,23 грн. (а.с. 20-21). 12.09.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до ПАТ НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про ДТП тазаявю про страхове відшкодування (а.с. 53). 12.09.2023 року уповноважена особа ПАТ НАСК «ОРАНТА» за участю позивачки [PERSON] проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] , за наслідком якого складено протокол (акт) огляду транспортного засобу від 12.09.2023 року (а.с. 50-52). 09.10.2023 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» складено розрахунок, у відповідності до якого сума страхового відшкодування становить 56 203,16 грн., з яких: вартість ремонтних робіт - 5 655,00 грн., вартість фарбування - 13 813,09 грн., вартість запчастини - 36 735,07 грн. (а.с. 46, 47-49). У відповідності до рахунку-фактури № ВР-0002008 від 16.10.2023 року, складеного ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Duster» д.н.з. [NUMBER] становить 123 918,76 грн. (а.с. 22-23). 16.10.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 123 918,76 грн. (а.с. 18). 18.10.2023 року відповідач ПАТ НАСК «ОРАНТА» листом №09-02-22 3052 повідомив позивачку [PERSON] про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 56 203,16 грн., згідно страхового акту № ОЦВ-СП-23-32-97593/1 (а.с. 24). 19.10.2023 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» складено страховий акт №ОЦВ-СП-23-32-97593/1, у відповідності до якого сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачці [PERSON] , як власниці пошкодженого транспортного засобу, становить 56 203,16 грн. (а.с. 45). 02.11.2023 року позивачка [PERSON] повторно звернулась до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 123 918,76 грн. (а.с. 19). 21.10.2024 року сума страхового відшкодування, що визначена ПАТ НАСК «ОРАНТА» у розмірі 56 203,16 грн. повернулась на рахунок відповідача, що підтверджується Платіжною інструкцією № 1727944068611 від 21.10.2024 року (а.с. 179). Станом на дату розгляду справи автомобіль не відремонтований, доказів зворотного матеріали справи не містять. Застосовані норми права Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Згідно статті 22 ЦК України збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Стаття 979 цього Кодексу дає визначення договору страхування як договору, за яким одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі також - Закон № 1961-IV, в редакції на момент виникнення спірних правовідосин). Відповідно до положень статті 5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 28 Закону 1961-IV визначає, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 36.2. статті 36 Закону 1961-IV передбачено, що в тому разі, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно з положеннями пункту 12.1 статті 12 та пункту 36.6 статті 36 Закону 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка має бути компенсована потерпілому страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Згідно пункту 34.2 статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Оцінка суду Предметом спору є дві вимоги позивачки: 1) про стягнення страхового відшкодування та 2) про стягнення моральної шкоди. Щодо стягнення страхового відшкодування, суд дійшов наступних висновків. Спір між сторонами виник з приводу розміру страхового відшкодування. Страхова компанія ПАТ НАСК «ОРАНТА» забезпечила проведення у встановлений законом строк огляд пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу і оцінку шкоди, розрахувала страхове відшкодування та здійснила його виплату за вказаними позивачкою реквізитами у розмірі 56 203,16 грн. Водночас позивачка [PERSON] вважає, що визначена страховою компанією сума страхового відшкодування не покриває у повному обсязі завдані їй внаслідок ДТП збитки, та на обґрунтування своїх вимог посилається на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» та експертний висновок, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 109 062,20 грн., що суттєво перевищує вартість матеріального збитку, прийнятого за основу при розрахунку страхового відшкодування (56 203,16 грн.). Натомість під час розрахунку страхового відшкодування, ПАТ НАСК «ОРАНТА» повністю проігнорував результати огляду транспортного засобу представниками ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що здійснена оцінка матеріального збитку не відповідає дійсному технічному стану транспортного засобу після його пошкодження внаслідок ДТП. Рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» був в розпорядженні страхової компанії на момент складення розрахунку страхового відшкодування. Зважаючи на викладене, суд відхиляє наданий страховою компанією розрахунок про визначення вартості матеріального збитку в цілому та покладає в обґрунтування свого рішення висновок експерта № 12865/24-54 від 23.05.2025 року, складений незалежним судовим експертом, який не заперечувався відповідачем (а.с. 119-146). Згідно з висновком судового експерта, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля, з урахуванням втрати його товарної вартості, становить 109 062,20 грн., з яких: 90 414,76 грн. - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, 18 647,44 грн. - втрата товарної вартості. Зазначений розмір матеріального збитку повністю покривається лімітом відповідальності, що передбачений страховим полісом №212692837 ПАТ НАСК «ОРАНТА» (а.с. 7-8). Доводи відповідача суд відхиляє та зауважує, що відсутність зауважень чи заперечень з боку позивачки під час проведення огляду автомобіля та при здійсненні страховиком виплати страхового відшкодування не може розцінюватися як безумовна згода позивачки з визначеним страховиком розміром збитків. Така позиція узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, відповідно до якої сам факт прийняття часткового відшкодування не позбавляє потерпілого права оскаржувати його розмір у судовому порядку. Крім того, суд не вбачає правових підстав для коригування визначеного розміру збитків у бік збільшення чи зменшення на суму податку на додану вартість, оскільки ремонт пошкодженого автомобіля на момент розгляду справи не проведено, а доказів понесення позивачкою витрат зі сплати ПДВ матеріали справи не містять. Відповідно, відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували необхідність включення ПДВ до загального розміру відшкодування. З огляду на викладене, суд визнає обґрунтованим розмір страхової виплати, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 109 062,20 грн. Щодо способу виконання зобов`язання, який запропонований позивачкою, а саме щодо перерахування суми страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», суд вважає його обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам пп. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (в редакції на момент виникнення спору). Водночас з урахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX, а також ту обставину, що [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу звернулась до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування, суд вважає за необхідне стягнути 109 062,20 грн. саме на користь позивачки. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків. В зазначеній частині позов обґрунтований позивачкою неправомірними діями відповідача невиплатою страхового відшкодування в повному обсязі, у строки, визначені законом. Позивачка мотивувала небажанням відповідача здійснювати виплату страхового відшкодування в повному обсязі, порушенням зобов`язань за договором страхування і незаконною відмовою у виплаті страхового відшкодування, що, за її твердженнями, змусило її звертатись до суду, і як наслідок до отримання страхового відшкодування із затримкою, що призвело до тривалих переживань і душевних страждань та вимагало додаткових зусиль і часу. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Позивачка зазначала, що моральна шкода спричинена невиплатою страхового відшкодування. Проте, така позовна вимога, заявлена з цих підстав позивачкою не доведена, зокрема, не встановлено наявності всіх основних умов відповідальності за спричинену моральну шкоду, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. А сам по собі спір про розмір страхового відшкодування є предметом цивільно-правового врегулювання та вирішується у судовому порядку, і він не може автоматично свідчити про завдання позивачці моральної шкоди. Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач вчиняв будь-які протиправні дії, спрямовані на свідоме затягування виплат чи умисне створення перешкод у реалізації прав позивачки. Не подано й доказів, які б підтверджували фактичні моральні страждання позивачки, їх тривалість, інтенсивність та інші обставини, що могли б обґрунтовувати заявлену суму відшкодування. За вказаних обставин відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з чим у зазначеній частині позов задоволенню не підлягає. Судові витрати Стаття 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачкою [PERSON] фактично сплачено: 1) судовий збір за подання позову про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування - 1 073,60 грн. (а.с. 1); 2) судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди - 3 028,00 грн. (а.с. 157); 3) витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 12 722,40 грн. (а.с. 160-161). З урахуванням вимог пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. становить 1 211,20 грн. Водночас, з урахуванням збільшення позовних вимог, в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування до розміру 144 574,71 грн., судовий збір за цю вимогу становить 1 445,75 грн. З огляду на викладене, з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь позивачки [PERSON] слід стягнути 10 850,13 грн. судових витрат, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (де 154 574,71 грн. - ціна позову (з розрахунку: 144 574,71 грн. + 10 000,00 грн.); 109 062,20 грн. - сума задоволених позовних вимог; 2 656,95 грн. - сума сплаченого судового збору (1 445,75 грн. + 1 211,20 грн.; 70,55% - відсоток задоволених позовних вимог; 1 874,48 грн. - судового збору; 8 975,65 грн. - витрат на судову експертизу). Враховуючи викладене та

Outcome: partial