Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» звернулося до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в обгрунтування якого зазначило, що 22.01.2024 о 08 год 20 хв у м. Харків на вул. Нижня Гиївська, 170-А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобом було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 22.02.2024 року у справі № 642/621/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст.122-4 КУпАП, та відповідно винним у настанні ДТП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла особа та надала всі необхідні документи, на підставі яких було складено страховий акт. Згідно страхового акту ПАТ «СК «Інтер Поліс» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 22000 грн 00 коп на виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована за полісом № ЕР-214136239. Тому, ПАТ «СК «Інтер-Поліс» просило суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Інтер-Поліс» завдані збитки у розмірі 22000 грн 00 коп, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 року цивільну справу передано на розгляд Основ`янському районному суду міста Харкова за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2025 року, справа розподілена судді Серпутько Д.Є. Ухвалою суду від 08.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача ПАТ «СК «Інтер-Поліс» не з`явився. У позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом публікації оголошень на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступних висновків. Між ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» та [PERSON] укладено договір (поліс) № 214136239 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб «ВАЗ» 2105 д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до копії постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року [PERSON] притягнуто до адміністративною відповідальності за ст. 124 та ст.122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн 00 коп. Із вказаної постанови вбачається, що [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.01.2024 року о 22 год 00 хв за адресою м. Харків, вул. Нижня Гиївська, буд. 170-А, керуючи автомобілем «ВАЗ-2105», д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «KIA SPORTAGE», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Крім того, водій [PERSON] залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 (а), 12.1 ПДР України. Згідно копії страхового акту № 0718/12626/59/24 від 23.04.2024 року сума страхового відшкодування потерпілій [PERSON] становить 22000 грн 00 коп. Відповідно до платіжної інструкції № 2524 від 23.04.2024 року ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в сумі 22000 грн 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч.1 ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст.\~16\~Закону України\~«Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.\~18\~Закону України\~«Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Пунктом 22.1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до положень ст.\~979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст.\~9\~Закону України\~«Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст.\~35\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Стаття 27 Закону України «Про страхування» регламентує, що Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Статтею 993\~ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст.\~38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно зі ст.\~6\~Закону №\~2443\~VIII страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №\~2443\~VIII у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 встаноовлений факт самовільного залишення місця пригоди водієм [PERSON] . Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому з відповідача на користь позивача підлягає виплата страхового відшкодування в розмірі 22000 грн. 00 коп. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи, суд вважає що позовні вимоги про відшкодування шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved