Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трускавець комфортний дім 13» звернулося до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просить стягнути з відповідача заборгованість з внесків у розмірі 21104,80 грн, 3500 грн витрат за професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір. Позов мотивований тим, що 14.03.2021 загальними зборами Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трускавець комфортний дім 13», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , прийнято рішення про встановлення внеску на утримання будинку у розмірі 4 грн за 1 м.кв., для усіх власників житлових та нежитлових приміщень в даному багатоквартирному будинку. 20.10.2024 прийнято рішення про збільшення розміру внеску на утримання будинку для усіх власників житлових та нежитлових приміщення до розміру 5,5 грн за 1 м.кв. Дані рішення в силу закону та статуту є обов?язковими для виконання власниками житлових та нежитлових приміщень, що знаходяться в багатоквартирному будинку ОСББ «Трускавець комфортний дім 13». Згідно з інформацією з ДРРП на нерухоме майно та РТВ на нерухоме майно, відповідач є власником нежитлового приміщення загальною площею 229,4 м.кв (реєстраційний № майна: 5551476), що знаходиться у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 19.10.2005, а, отже, він є його співвласником і на нього поширюється обов?язок щодо сплати наведеного вище щомісячного внеску на утримання будинку. Всупереч наведеному відповідач систематично не виконує свого обов?язку щодо сплати внеску на утримання будинку, у зв`язку з чим у останнього станом на липень 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 21104,80 грн. Наведене суперечить вимогам Закону і статуту ОСББ, та порушує право інших співвласників багатоквартирного будинку на належне утримання будинку, що знаходиться у їх спільній власності, а належним способом захисту в даному випадку є звернення із відповідним позовом до суду. Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву чи заперечень на позовну заяву. 2. Заяви та клопотання сторін. При зверненні до суду з позовною заявою представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Оскільки учасники розгляду справи не з`явилися у судове засідання, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Згідно з ч. 1\~ст. 281 ЦПК України\~суд протокольною ухвалою від 30.09.2025 ухвалив провести заочний розгляд справи без участі позивача та відповідача, ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлого приміщення площею 229,4 м.кв. за адресою: [ADDRESS] . Зазначений факт встановлено судом на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.08.2025. Нежитлове приміщення знаходиться у багатоквартирному будинку, який обслуговується\~\~\~\~\~\~\~\~Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Трускавець комфортний дім 13». 14.03.2021 загальними зборами Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трускавець комфортний дім 13», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , прийнято рішення про встановлення внеску на утримання будинку у розмірі 4 грн за 1 м.кв., для усіх власників житлових та нежитлових приміщень в даному багатоквартирному будинку. 20.10.2024 прийнято рішення про збільшення розміру внеску на утримання будинку для усіх власників житлових та нежитлових приміщення до розміру 5,5 грн за 1 м.кв. Згідно зі статутом ОСББ «Трускавець комфортний\~дім 13» сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Між позивачем і відповідачем у встановленому законом порядку договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався. Згідно з оборотно-сальдовою відомістю за травень 2023 року червень 2025 року заборгованість [PERSON] перед ОСББ «Трускавець комфортний дім 13» становить 21104,80 грн. 5. Мотиви і доводи, з яких виходить суд, та застосовані норми права За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ і на виконавця. Згідно із ст. ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг\~\~\~\~\~\~\~\~ у повному обсязі. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~ в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Згідно зі\~ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до компетенції правління входить здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством. Згідно\~зі ст. 29 Закону України «Про об`єднання багатоквартирного будинку» відповідальність за порушення законодавства про об`єднання, несуть особи, що порушують статут об`єднання та протидіють його виконанню. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 13 зазначеного Закону\~передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Частиною 3\~статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Частинами 1, 2\~статті 20 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~встановлено, що частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт загального майна та в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16). Таким чином, відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг та власник нежитлового приміщення площею 229,4 м.кв. у будинку [ADDRESS] повинен сплачувати кошти за отриманні ним послуги, проте не виконує своїх обов`язків у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання йому, відповідних послуг ОСББ «Трускавець комфортний дім 13», або ж надання послуг іншою особою, а також надання таких послуг неналежним чином. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення)\~ та спільного майна. Відсутність договору між позивачем та відповідачем щодо утримання житлового будинку і прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкової території тощо за наявності підтверджених витрат на управління, утримання\~\~\~та збереження будівлі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. За змістом\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ч. 1 ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зокрема, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження\~обсягу наданих\~послуг,\~виконаних робіт\~та їх\~вартості у\~вказаній справі\~позивачем до\~суду подано:\~копію договору\~про надання\~правової допомоги\~№ 140\~від 29.04.2025,\~укладеного між\~ОСББ «Трускавець комфортний дім 13» та адвокатом Сащуком М.М.; розрахунок № 1 вартості надання правничої допомоги, платіжні інструкції на підтвердження оплати послуг по наданню правової допомоги. Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню - позивачу слід відшкодувати 3500 грн. Окрім цього, з врахуванням\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved