Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, код ЄДРПОУ 35625014 (далі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 14 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6763425, який був підписаний електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до цього Договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 15 травня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ`укладено Договір факторингу № 15052025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстрі Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором щодо Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників від 15 травня 2025 року до Договору факторингу № 15052025 від 15 травня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13946,00 грн, з яких: - 13946,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 0,00 грн - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання.\~ \~ \~ \~ \~З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15 травня 2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи цивільного законодавства, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3946,00 грн. та понесені судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~02 вересня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує позовні вимоги у повному обсязі, оскільки протягом дії договору ним було сплачено на користь кредитора грошові кошти у сумі 21201,30 грн. Таким чином, відповідач повністю виконав зобов`язання перед кредитором, навіть з переплатою. \~ \~ \~ \~08 вересня 2025 року від представника позивача Сови Ю.М. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Щодо заперечень відповідача [PERSON] пояснила наступне. \~ \~ \~ \~Так, при укладенні спірного кредитного договору (факт укладення не заперечується відповідачем) [PERSON] погодився з усіма його умовами, зокрема, щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Загалом відповідачем у погашення кредитної заборгованості було сплачено 21312,30 грн. \~ \~ \~ \~Проте, відповідно до умов кредитування, сплачені відповідачем грошові кошти на погашення заборгованості були зараховані спершу на оплату відсотків (16258,30 грн.), а вже потім на погашення заборгованості по тілу кредиту (5054,00 грн.). \~ \~ \~ \~У зв`язку із цим, у відповідача заборгованість за кредитним договором не погашена у повному обсязі. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, у відповіді на відзив розгляд справи просив проводити за його відсутності. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з приписів ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статею 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.\~205,\~207 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено,\~що 14 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір № 6763425 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного договору відповідачеві надано кредит в розмірі 19000,00 грн строком на 360 днів (п. 1.3, п. 1.4 Договору). Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредитування. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає: за стандартною ставкою за весб строк користування кредитом 155116,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 147175,90 грн. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначеного у п. 10 Договору «Реквізити та підписи сторін». Відповідно до п.п. 2.1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.п. 2.1 Кредитного договору. На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок відповідача кредитором були перераховані грошові кошти, що підтверджено довідкою № 7/11006 від 20 травня 2025 року ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування коштів 14 червня 2023 року на картковий рахунок № [NUMBER] , погоджений сторонами у п. 2.1 Договору. Вказаний договір з додатком до нього, а також інформація та контактні дані кредитодавця підписані відповідачем шляхом накладання електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором. Крім цього, факт укладення кредитного договору та надання грошових коштів не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 15 травня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ`укладено Договір факторингу № 15052025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстрі Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором щодо Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників від 15 травня 2025 року до Договору факторингу № 15052025 від 15 травня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13946,00 грн, з яких: - 13946,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 0,00 грн - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Щодо посилання відповідача [PERSON] на те, що ним зобов`язання за кредитним договором виконано у повному обсязі та сплачено грошові кошти у розмірі 21201,30 грн., суд зазначає наступне. Так, відповідно до п. 5.6 кредитного договору споживач здійснює платежі за повернення заборгованості за договором у розмірі та у строки визначені договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги товариства у черговості, визначеній в Законі України «Про споживче кредитування», зокрема: 5.6.1. у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 5.6.2. у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; 5.6.3. у третю чергу здійснюється сплата неустойки та інших платежів відповідно до договору. Як вбачається із наданого суду стороною позивача розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за спірним кредитним договором, останнім вносилися грошові кошти у погашення кредитної заборгованості: - 13 липня 2023 року у розмірі 3402,90 грн., які були зараховані в оплату процентів; - 23 серпня 2023 року у розмірі 6380,00 грн., які були зараховані в оплату процентів; - 22 вересня 2023 року у розмірі 4400,00 грн., які були зараховані в оплату процентів; - 04 жовтня 2023 року у розмірі 6,00 грн., які були зараховані в оплату процентів; - 16 жовтня 2023 року у розмірі 70,00 грн., які були зараховані в оплату процентів; - 21 жовтня 2023 року у розмірі 6400,00 грн., які були зараховані в оплату основного боргу у розмірі 4400,60 грн. та в оплату процентів у розмірі 1999,40 грн.; - 29 лютого 2024 року у розмірі 599,40 грн., які були зараховані в оплату основного боргу; - 15 квітня 2024 року у розмірі 19,00 грн., які були зараховані в оплату основного боргу; - 29 квітня 2024 року у розмірі 35,00 грн., які були зараховані в оплату основного боргу. Таким чином, заперечення відповідача з приводу позовних вимог суд оцінює критично, оскільки сплачені ним грошові кошти відображені у розрахунку заборгованості та були спрямовані на погашення заборгованості, в більшості, за процентами, в той час як заборгованість за тілом кредиту не була погашена у повному обсязі. Свого контррозрахунку відповідачем не надано. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 3028,00 гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved