Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 05.12.2016 виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього у них народилося троє дітей. Перебуваючи у шлюбу [PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу для стягнення аліментів на спільних дітей. Та на час звернення до суду Кам`янка-Бузьким ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного МРУ МЮ проводяться періодичні стягнення з позивача щомісячних аліментів. Зазначає, що у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з 2022 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя суперечить його інтересам, просить розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер та подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.09.2023 позовну заяву було направлено до Яворівського районного суду Львівської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 06.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи. 27.02.2024 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, яка мотивована тим, що позивач перебуває на військовій службі, що унеможливлює продовження розгляду справи. Просила встановити шестимісячний строк на примирення подружжя, оскільки сторони мають трьох малолітніх дітей. 29.07.2024 [PERSON] скеровано відзив на позовну заяву, у якому вказала, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що сторони продовжують вести спільний побут та подружнє життя, проходять військову службу в ЗСУ. Зважаючи на наявність трьох малолітніх дітей, яких разом виховують, вважає, що збереження сім`ї є можливим, а тому необхідно надати сторонам строк на примирення, Ухвалою суду\~від 23.01.2025\~зупинено провадження у справі для надання сторонам у справі строку для примирення, терміном до 23.07.2025. 25.09.2025 ухвалою суду провадження у справі поновлено. В судовому\~засіданні \~позивач позовні\~вимоги підтримав\~в повному\~обсязі та\~просив позов\~задовольнити,\~зауважив,\~що спільне\~подружнє життя\~ між сторонами\~є неможливим, оскільки вони втратили почуття любові. Категорично заперечив проти примирення з відповідачем та збереження шлюбу. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, наголосила на відсутності дійсних причин для припинення шлюбу. Зазначила, що бажає зберегти сім`ю в інтересах спільних трьох малолітніх дітей. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 05.12.2016 виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.12.2016 виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області 10.10.2017, актовий запис №265; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області 07.02.2019, актовий запис №32; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області 29.04.2020, актовий запис №92; 22.11.2022 старшим державним виконавцем Кам`янко-Бузього ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] за судовим наказом №446/1509/22 про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі частки доходу щомісчно, починаючи з 30.10.2022 і до досягнення дітьми повноліття. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В обґрунтування позову позивач стверджує, що вони з відповідачем тривалий час разом не проживають,подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Судом беруться до уваги такі її доводи, оскільки вони відповідачем не спростовані. При цьому в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком». Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17). На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Тому, приймаючи до уваги вимоги закону, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, так як такий шлюб існує формально, докази про можливість збереження сім`ї у сторін відсутні, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін. При цьому суд відхиляє доводи відповідача, які фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується із розірванням шлюбу з позивачем, оскільки має на меті зберегти шлюбні відносини. Слід зазначити, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, і не може бути примушений до їх збереження. Оскільки судом з`ясовані фактичні взаємини та обставини сумісного життя подружжя, час припинення між ними шлюбних відносин, мотиви розірвання шлюбу та дійсні причини позову, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить їх інтересам, враховуючи, що після наданого судом строку для примирення, таке між сторонами не відбулося, небажання та неспроможність сторін відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених ст. 110 СК України, приймаючи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, через що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно із частиною другою статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , \~та на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому підстав для стягнення судового збору судом не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved