Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 08.11.2021 між ним та [PERSON] було укладено розписку, якою позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 200\~000,00 грн., строк повернення боргу до 01.01.2024 року. Позивач вказує, що в порушення зобов`язань, відповідач не повернув кошти у встановлений розпискою строк, ухиляється від виконання боргових обов`язків, тому\~позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (поштовим повідомленням). Заяв чи відзив не надавав. Тому суд у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 08.11.2021 року (оригіналу), 08.11.2021 [PERSON] надав [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 200\~000,00 грн., строк повернення боргу два роки від моменту отримання коштів, тобто до 01.01.2024 року. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. У відповідності дост.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525, 526 даного Кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, в силу приписів ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строк встановлений розпискою не виконав, грошові кошти позивачу не передав, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved