Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги за адресою [ADDRESS] , в розмірі 84\~820.92 грн. Також позивач просив стягнути 2422.40 грн. судового збору та 75 грн. як витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме щодо отримання витягу з реєстру нерухомості. В обгрунтування позову зазначено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.10.2018 року № 1268 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ Харківенергозбут. За адресою [ADDRESS] , між [PERSON] та АК Харківобленерго, яке виконувало функції постачальника електричної енергії до 2019 року, було укладено Договір про користування електричною енергією від 31.10.2017. На виконання Постанови № 1268 від 26.10.2018 та п. 5.1.2 ПРРЕЕ попереднім постачальником електричної енергії до ПрАТ Харківенергозбут було передано інформацію щодо побутового споживача [PERSON] , на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . Крім того, вищезазначений договір від 31.10.2017 було укладено на підставі наданого споживачем договору купівлі-продажу квартири № 1213 виданого 08.10.2016 року за адресою [ADDRESS] . У відповіді на запит позивача АТ "Харківобленерго" повідомило про відсутність відкритого особового рахунку за адресою [ADDRESS] , та зазначило, що особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] саме за адресою [ADDRESS] . Також при укладанні договору про користування електричною енергією співвласником квартири за адресою [ADDRESS] [PERSON] , було подано до АТ Харківобленерго заяву, в якій вказано, що він не заперечує проти оформлення особового рахунку за адресою [ADDRESS] на [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, позивач зазначив, що побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.02.2022 по 01.03.2025, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 84820,92 грн. Оскільки вказану суму боргу боржник не сплатила добровільно, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 20.06.2025 позов залишено без руху. Ухвалою суду від 25.06.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано 15-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали на подання відзиву на позов. Копію ухвали про відкриття провадження отримано відповідачем 31.07.2025. В строк, встановлений судом, а також станом на день розгляду справи відповідачем не надано відзиву на позов, або інших заяв, клопотань або пояснень. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд справи, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є співвласницею квартири за адресою [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу від 08.10.2016, що підтверджується Інформаційною довідкою з додатку «Реєстр нерухомості» від 27.03.2025, та копією Договору купівлі-продажу від 08.10.2016. 31.10.2017 між [PERSON] та АК Харківобленерго, яке виконувало функції постачальника електричної енергії до 2019 року, було укладено Договір про користування електричною енергією за адресою [ADDRESS] . Пунктом 28 вищезазначеного договору передбачено, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Відомостей про те, що Відповідач зверталася до ПрАТ Харківенергозбут як до постачальника електричної енергії, або до АТ "Харківобленерго" як до оператора системи розподілу, з повідомленням про намір звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та намір припинити дію укладеного договору, суду не надано. Відтак, цей договір є чинним. З відповіді на запит АТ "Харківобленерго" вбачається відсутність відкритого особового рахунку за адресою [ADDRESS] , а також, що особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] саме за адресою [ADDRESS] . Крім того, співвласником квартири за адресою [ADDRESS] [PERSON] , було подано до АТ Харківобленерго заяву, в якій він вказав, що не заперечує проти оформлення особового рахунку за адресою [ADDRESS] , на [PERSON] . Відповідно до п.10 Договору про користування електричною енергією від 31.10.2017, споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати спожиту електричну енергію, відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання електропостачальника в уповноваженому банку. Пунктом 20 Договору передбачено, що споживач несе відповідальність за, в тому числі, прострочення внесення платежів за електричну енергію. У відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.02.2022 по 01.03.2025, позивачем проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 84820,92 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 1 ст.901 ЦК України,\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Її замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1\~ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в розмірі, що встановлені договором. Згідно\~ст. 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Частиною 1\~статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». За відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України позивач має ліцензію торгівлі електроенергією. Відповідно до\~ст.322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом. В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому\~Кодексом комерційного обліку,\~про обсяги\~поставленої,\~розподіленої (переданої)\~та купленої\~електричної енергії.\~Плата за\~спожиту протягом\~розрахункового періоду\~електричну енергію\~вноситься не\~пізніше 20\~числа наступного\~місяця,\~якщо договором\~не встановлено\~іншого терміну. Рахунок\~за спожиту\~електричну енергію\~оплачується: протягом\~10\~робочих днів\~від дня\~отримання рахунка\~побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Пунктом 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити Споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Відповідно до п.9.1 ПРРЕЕ за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством. Пунктом 2 частини 1\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників. Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1\~ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1-3\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи оцінку наявним в справі доказам, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, що побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] , на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , та яка є співвласником цієї квартири. Також позивачем доведено існування між сторонами договірних правовідносин, а саме з надання позивачем послуг з постачання електричної енергії та наявність зустрічного обов`язку зі сторони відповідача оплатити такі послуги, на підставі укладеного між сторонами договору. Відповідач, в свою чергу, порушила умови договору щодо оплати спожитої електроенергії. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований та не надано суду жодних доказів, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача щодо укладення договору, наявності заборгованості та її розміру, суду також не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з оплати послуг позивача порушено майнові права останнього, тому наявні підстави для судового захисту прав позивача в обраний ним спосіб шляхом стягнення із [PERSON] на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованості за період з 01.02.2022 по 01.03.2025 в розмірі 84\~885.84 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 2422.40 грн., а також витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 75 грн. за отримання довідки з реєстру нерухомості, сплата яких підтверджується платіжною інструкцією №6924 від 05.05.2025 та квитанцією 1998148248901740 від 27.03.2025. На підставі викладеного,

Outcome: approved