Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» далі - ТОВ «Іннова фінанс») звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику №4733800724 від 23липня 2024року в розмірі 20680,00 грн.; витрати по сплаті судового збору - 2422,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 липня 2024 року [PERSON] звернулася до ТОВ «Іннова фінанс», з яким уклала договір про надання грошових коштів у позику №4733800724 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». На підставі укладеного договору отримала в кредит кошти в розмірі 4000,00 грн, зі строком кредитування 360 днів, з періодичністю платежів кожні 30 днів. На період строку дії позики нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,5% за кожен день користування позикою. Однак, відповідач умови договору не виконувала, станом на 10 липня 2025 року утворилась заборгованість на суму 20680,00 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн., заборгованість за процентами 14680,00 грн, заборгованість за пенею 2000,00 грн. Умов договору щодо порядку повернення запозичених коштів не виконала, а тому допустила порушення зобов`язання, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 09 вересня 2025 року та витребувано в АТ «Універсал Банк» відомості про банківську карту емітовану на ім`я [PERSON] та зарахування коштів на відкритий рахунок. 08 вересня 2025 року на виконання ухвали суду надійшла відповідь АТ «Універсал Банк». Через неявку відповідача 09 вересня 2025 року розгляд справи відкладено до 30 вересня 2025 року. Представник позивача в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач разом із позовною заявою просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач в судові засідання 09 та 30 вересня 2025 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином. Поштова кореспонденція поверну та на адресу суду без вручення адресату з позначенням, що адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, відповідач сповіщалася про день та час розгляду справи шляхом відправки смс повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Іннова фінанс» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Відповідно до договору надання грошових коштів у позику №4733800724 від 23липня 2024року між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику, який підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно з п.2.3 вказаного договору, ТОВ «Іннова фінанс» надав позичальнику 4000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Строк кредитування становить 360 днів, періодичність платежів 30 днів (п.2.5 Договору). Відповідно до п.2.6.1 стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредитування, визначеного п.2.5 Договору. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користуванням кредитом включно за кількістю платежів, їх розміром здійснюється згідно з графіком платежів. Позичальник здійснює платежі з повернення заборгованості за Договором у розмірі та строки, визначені договором. У першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. (пункт 6.6,6.6.1 Договору). За порушення позичальником строків повернення позики та /або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу (п.7.4). ТОВ «Іннова фінанс», свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 4000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача MasterCard [NUMBER] . На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал Банк» надав виписку про рух коштів на рахунку відкритому на ім`я [PERSON] за період з 23 липня 2024 року по 26 липня 2024 року та емітовано картку № [NUMBER] , з яких встановлено, що 23липня 2024року на карту зараховано кошти в сумі 4000, 00 грн. Відповідач погашення оплати за договором не здійснювала, в результаті чого утворилась заборгованість, за розрахунком позивача станом на 10 липня 2025 року становить 20680,00 грн, яка складається зі заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн, заборгованості за відсотками 14680,00 грн, заборгованості по пені - 2000,00 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Як встановлено судом, з дослідженого кредитного договору, його підписання відповідачем відбулось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та є безумовною згодою відповідача з умовами договору, правилами надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, з якими позичальник ознайомився перед підписанням. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 5631 направлявся відповідачу 23 липня 2024 троку о 06:39 год шляхом надіслання повідомлення на фінансовий номер +380937723770, який зазначений позичальником. Договір про надання грошових коштів у позику підписаний позичальником шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному кабінеті. Судом перевірено розрахунок заборгованості, з яким повністю суд не може погодитися в частині нарахування відсотків за корисутвання кредитними коштами за період з 23 липня 2024 року по 19 серпня 2024 року за ставкою 1,5%, з наступних підстав. Суд звертає увагу, що стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З огляду на те, що договір про надання кредитних коштів у позику укладений 23 липня 2024 року, тому перехідні положення не можуть бути засосовані. Положення договору п.2.6.1, п.2.10.3.1 є нікчемними, оскільки суперечать вимогам діючого законодавства, тому згідно ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд розраховує заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами договором про надання грошових коштів в позику від 23 липня 2024 року, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %. За період з 23 липня 2024 року по 10 липня 2025 року, вмежах заявлених позовних вимог за 353 дні, заборгованість по відсоткам становить 14120,00 грн. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в розмірі 20120,00 грн., з яких заборгованість за кредитом - 4000,00 грн, заборгованість за відсотками - 14120,00 грн, заборгованість за пенею -2000,00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № 95 від 22 липня 2025 року. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Іннова фінанс» підлягають задоволенню частково, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 2356,80 грн.

Outcome: partial