Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гуркін Є.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Позов обґрунтований тим, що 15 липня 2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі 336/2766/24 від 29.04.2024 вищевказаний шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Особистого доходу позивача недостатньо для забезпечення матеріальних потреб неповнолітнього сина. Відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку батька матеріально утримувати дитину, її власних доходів недостатньо для забезпечення нормального рівня життя, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати її на підставі ст. 274 ч. 4 п.1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 25.06.2025 від представника відповідача адвоката Серебрякова Е.С., через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вважає безпідставним заявлений позивачем розмір аліментів на дитину 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Зазначає, що відповідач не відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, але з урахуванням того, що сторони мають лише одну спільну дитину, то відповідно з нього повинні стягуватись аліменти на утримання сина в розмірі частини з усіх видів заробітку доходу, що узгоджується із ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України. Представник позивача безпідставно просить стягувати з відповідача розмір аліментів, який не передбачений чинним законодавством на утримання однієї дитини. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Дослідивши матеріалами справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, 15 липня 2016 року сторони зареєстрували шлюб в Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 598. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 03 травня 2023 року. Судом установлено, що спільний син сторін [PERSON] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У позовній заяві представник позивача жодним чином не обґрунтовує розміру аліментів, який позивач просить стягувати з [PERSON] (1/3 частка з усіх видів заробітку (доходу). Суд приймає до уваги те, що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2025 року складає 3196 грн. Відповідно до частини другої статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин позивач не довела, що [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) і що існує потреба у сплаті аліментів саме у такому розмірі. Крім того, обов`язок щодо утримання дітей покладено на обох батьків. Підстави для стягнення аліментів в розмір 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, суд не вбачає, оскільки вказаний розмір є не доведеним. Статтею 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. При цьому, згідно частини 6 статті 81ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме на її користь з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача з 03.06.2025, тобто з дня звернення позивача з цим позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial