Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

28.05.2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований 17.10.1998року у Шевченківському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №469. В шлюбі в них народився син, [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітній. Спільне життя з відповідачем не склалось через характери та різні погляди на життя, у зв`язку з чим виникали непорозуміння, через зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер і в подальшому збереженні сімейних відносин немає сенсу, примирення між ним неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 18.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному порядку (а.с.12). В судове засідання позивач не з`явилась, однак в матеріалах справи наявна заява, в якій позивач просять справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується довідками про доставку смс-повідомлення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами\~зареєстровано шлюб\~17.10.1998року у Шевченківському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №469, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). В шлюбі в них народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , який вже є повнолітній (а.с.4). Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами через різні погляди на життя і сімейні відносини, через зловживання з боку відповідача алкогольних напоїв, наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин немає сенсу, примирення неможливе. Син є повнолітнім, на даний час спір щодо спільного майна - відсутній. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1211,20гривень судового збору.

Outcome: approved