Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Адвокат Мотуз О.В. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 158 987,28 грн., за проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 4000,00 грн., а також сплачений судовий збір, а також відшкодування витрат, понесених на правничу допомогу.. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач є власником транспортного засобу «Renault Logan» номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу додається). Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, що спричинило йому матеріальні збитки. Винуватість відповідача у порушенні ПДР України доведена Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2024р. по справі №216/6427/24 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 07.01.2025р. Позивач отримав страхове відшкодування від ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в сумі 157 400,00 грн., що підтверджується довідкою від АТ КБ «Приватбанк». Для визначення вартості відновлювального ремонту авто Позивач замовив висновок експерта. За цим висновком вартість збитків, завданих йому внаслідок ДТП у виді пошкоджень його автомобіля, складає 286 387,28 грн. За послугу по проведення експертизи позивач сплатив 4000,00 грн. (копія висновку експерта, рахунку та квитанції про оплату додаються). Отже, сума невідшкодованих збитків складає 128 987,28 грн. (286 387,28 грн. за висновком експерта вартість відновлювального ремонту - 157 400,00 грн. відшкодованих ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»). У зв`язку із викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 29.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою судді від 24.07.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті. В судове засідання позивач надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності позивача на підставі наявних доказів, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у тому числі шляхом оголошення про виклик на вебпорталі судової влади України. Відзив до суду відповідач не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником транспортного засобу «Renault Logan» номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, що спричинило йому матеріальні збитки. Винуватість відповідача у порушенні ПДР України доведена Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2024р. по справі №216/6427/24 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно Постанови, 04 вересня 2024 року о 08 год 15 хв біля електроопори 77 по вул. Алмазній в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» номерний знак [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, з метою безпечного об`їзду, не дотримався безпечної дистанції, у разі виникнення перешкоди у вигляді транспортного засобу «Renault Logan» номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] який рухався попереду та зупинився для надання переваги в русі пішоходам, в результаті чого здійснив наїзд на вказаний транспортний засіб. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Вказаними діями водій [PERSON] порушив вимоги п. п. 2.3.6, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Під час розгляду справи [PERSON] вину визнав, підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. [PERSON] визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована в ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з лімітом відповідальності 160000,00 грн. та франшизою 2600.00, що підтверджується полісом №222173047 від 17.07.2024р.. 06.09.2024 року він звернувся до страховика із заявою про виплату йому страхового відшкодування. Було складено повідомлення про дтп, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, заяву, акт огляду. 07.01.2025р. Позивач отримав страхове відшкодування від ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в сумі 157 400,00 грн., що підтверджується довідкою від АТ КБ «Приватбанк». Для визначення вартості відновлювального ремонту авто Позивач замовив висновок експерта. За цим висновком вартість збитків, завданих йому внаслідок ДТП у виді пошкоджень його автомобіля, складає 286 387,28 грн. За послугу по проведення експертизи позивач сплатив 4000,00 грн. Отже, сума невідшкодованих збитків складає 128 987,28 грн. (286 387,28 грн. за висновком експерта вартість відновлювального ремонту - 157 400,00 грн. відшкодованих ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»). Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Згідно пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. З врахуванням положення п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком 07.01.2025р. було виплачено позивачеві суму страхового відшкодування в розмірі 157 400,00 грн. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 344/3008/17, від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19, від 16.02.2022 року у справі № 709/370/20. Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 559/1253/19). Щодо відшкодування моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Вина Відповідача доведена, що підтверджується рішенням суду, наявність завданої шкоди майну Позивача призводить до необхідних з боку Позивача дій щодо проведення ремонту, оскільки страхове відшкодування є меншим від суми, зазначеної у висновку експерта. Необхідно зазначити, що до теперішнього часу він не може забути тих хвилин, які довелось пережити через пошкодження свого автомобіля, його думки заповнені згадками про той день. Внаслідок нещасного випадку, позивачу були заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинило за собою погіршення нервового стану, відносин з оточуючими. За Конституцією України - життя та здоров`я людини є найвищою цінністю. Постійний страх за своє майно, та неочікувану аварію, вносить свої небажані корективи на відносини з рідними та друзями. Його звичайний спосіб життя порушено. До теперішнього часу позивач не може спокійно їздити в автомобілях та весь час боїться, що в його авто хтось вріжеться на дорозі. Все це змушує прикладати великих зусиль для пристосування свого життя та завдає значного морального та фізичного болю, страждань. Незручності, пов`язані з нещасним випадком, завдають страждань, переживань та застосування додаткових зусиль для забезпечення життєвих проблем. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи характер і обсяг заподіяної моральної шкоди позивачу, характер і тривалість страждань та емоційних переживань, пов`язаних із пошкодженням його майна, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань буде стягнення з відповідача заявленої суми моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 5000 грн. суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме: між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Фаворит» укладено договір про надання правової допомоги від 06 березня 2025 року. Згідно Додатку №1 сторони погодили, що позивач отримує та зобов`язується оплатити правову допомогу за вартістю, що вказана в цьому додатку. Позивач отримав правову допомогу: надання консультації щодо правовідносин між ним та відповідачем вартістю 1000,00 грн., проведення консультації щодо порядку подання та розгляду позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП вартістю 1000,00 грн., складання позовної заяви вартістю 3 000,00 грн. Всього вартість наданої правничої допомоги становить 5 000,00 грн. В ході розгляду судом справи позивач також нестиме витрати на правничу допомогу.. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

Outcome: approved