Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Адвокат Кравчук Т.М., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] належало 46/100 часток у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,0588 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Дана земельна ділянку, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 438772 належить співвласникам [PERSON] та [PERSON] (без визначення часток), кадастровий номер 651013600:21:001:0178. [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частку земельної ділянки, яка розташована за адресом [ADDRESS] площею 0,0588 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), кадастровий номер 651013600:21:001:0178, однак отримала відповідь приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодона О.О. № 02-14/20 від 14.02.2020 року, щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] на частку земельної ділянки [ADDRESS] неможливо у зв`язку з неможливістю визначення частки в праві спільної сумісної власності. У зв`язку із чим просить визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну ділянку площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 651013600:21:001:0178, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 438772 становить 46/100 частки; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 651013600:21:001:0178, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 438772; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 46/100 частки земельної ділянки площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 651013600:21:001:0178 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2025 року\~відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, припинення право спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить 54/100 частин у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] та про [ADDRESS] розташована земельна ділянка площею 0,0588 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 438772 належить співвласникам [PERSON] та [PERSON] (без визначення часток), кадастровий номер 651013600:21:001:0178. У зв`язку із чим просить визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 651013600:21:001:0178, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 438772 становить 54/100 частки; Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 651013600:21:001:0178, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 438772; визнати за [PERSON] право власності, на 54/100 частки земельної ділянки площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 651013600:21:001:0178, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2025 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, припинення право спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом адвоката Кравчук Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, припинення право спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності, об`єднавши в одне провадження та присвоївши справі один реєстраційний №766/5886/25. [PERSON] та її представник адвокат Кравчук Т.М. в підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, адвокат Кравчук Т.М. надала відзив на зустрічну позовну заяву в якому визнала позовні вимоги та надала заяву про розгляд справи без її участі, первісний позов підтримала просила його задовольнити, зустрічний позову [PERSON] визнала. В підготовче засідання [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, зустрічний позов підтримала в повному обсязі, первісний позов визнала. За приписами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4\~ст.200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями\~206,207\~цього\~Кодексу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, матеріали інвентарної справи №8460, матеріали спадкової справи 16/2019, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить 46/100 часток у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке належало померлій під час життя [PERSON] на підставі Свідоцтво про право особистої власності № [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Суворовської районної ради депутатів трудящих міста Херсона Херсонської області 06 липня 1978 року згідно з рішенням № 405/9 від 28.04.1978 року. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Суворовської районної ради депутатів трудящих міста Херсона Херсонської області від 06.07.1978 року згідно рішення №405/9 від 28.04.1978 року [PERSON] належить у праві власності 54/100 частин на домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 438772, співвласниками земельної ділянки, площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 651013600:21:001:0178 є [PERSON] та [PERSON] (без визначення часток). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 346 ч.11 ЦК України\~право власності припиняється в разі смерті. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частку земельної ділянки, яка розташована за адресом [ADDRESS] площею 0,0588 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), кадастровий номер 651013600:21:001:0178, однак отримала відповідь приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодона О.О. № 02-14/20 від 14.02.2020 року, щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] на частку земельної ділянки [ADDRESS] неможливо у зв`язку з неможливістю визначення частки в праві спільної сумісної власності, що підтверджується матеріалами спадкової справи №16/2019. Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.355, ч. 1 ст.356\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 368\~ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Відповідно до ст.370\~ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1\~ст.86 Земельного кодексу України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4 та ч. 5ст. 89\~ЗК України\~співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Оскільки один із співвласників даної земельної ділянки померла, то визначити частку у праві спільної сумісної власності не можливо, тому що немає можливості з`ясувати домовленість між співвласниками. Відтак, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не міг визначити склад спадкового майна та на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво, тоді виділити частку у відповідності до часток у земельної ділянки можливо тільки в судовому порядку. Судді ВС підкреслили, що відповідно до частини першої\~статті 25 ЦК України\~здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта\~статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень\~статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Домовленості між померлою [PERSON] та [PERSON] про розподіл часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим № 651013600:21:001:0178 не було. Згідно п.г ч.1 статті\~87\~Земельного кодексу\~України «Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Згідно із ч. 4\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пленум Верховного Суду України у п. 21\~Постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. За таких обставин, частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер №651013600:21:001:0178, площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] складає 54/100 частин, а померлій [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер №651013600:21:001:0178, площею 0,0588га, яка розташована в [ADDRESS] складає 48/100 частин. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved