Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

15 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачі, посилаючись на статті 15, 368, 372 ЦК України, просять визначити, що розмір частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , складає 1/3 частку даного об`єкта нерухомого майна, отриманого у спільну сумісну власність відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1995, зареєстрованого в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 07.02.1995 в реєстровій книзі за № 207/48; визначити, що розмір частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , складає 1/3 частку даного об`єкта нерухомого майна, отриманого у спільну сумісну власність відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1995, зареєстрованого в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 07.02.1995 в реєстровій книзі за № 207/48. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 25 червня 1987 року у Палаці урочистих подій м. Томськ, Російська федерація, актовий запис № 1270, який було розірвано 21 листопада 2001 року у Відділі реєстрації громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Під час шлюбу у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу позивача [PERSON] з [PERSON] , ними на склад сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у відповідності до наказу генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 2-пр від 05.01.1995 була отримана у спільну сумісну власність квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , право спільної сумісної власності на яку було зареєстровано 07.02.1995 в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі за № 207/48. На даний час правовий статус та співвласники даного об`єкту нерухомого майна не змінювалися. 23.01.2000 відповідач [PERSON] знявся з реєстрації по вказаній квартирі та виїхав з міста Славутича. 08 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, у зв`язку з чим [PERSON] змінила прізвища на [PERSON] . Визначення у встановленому законом порядку розміру часток позивачів у праві спільної сумісної власності необхідно позивачам, щоб отримати право розпорядження ними в повному обсязі. Враховуючи, що місце проживання відповідача позивачам невідомо, то вони не мають можливості укласти нотаріально посвідчений договір про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, тому вимушені вирішувати це питання в судовому порядку (а. с. 3-6). Ухвалою судді від 30 червня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 серпня 2025 року (а. с. 33-35). Ухвалою суду від 27 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 вересня 2025 року (а. с. 43-44). Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року було відкладено судовий розгляд справи на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України на 24 вересня 2025 року (а. с. 50-51). Позивач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи знаходиться заява позивача, в якій вона просила розглядати цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а. с. 41. Позивач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а. с. 52). Відповідач в призначене судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 24 вересня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 25 червня 1987 року у Палаці урочистих подій м. Томськ, який було розірвано 21 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області (а. с. 10-11). Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 14). Згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданого 05 січня 1995 року на підставі розпорядження (наказу) генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 2-пр від 05.01.1995, копія якого долучена до матеріалів справи, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а. с. 19). Право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 07.02.1995 в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 207/48 (зв. ст. а. с. 19). Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 квітня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що 08 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис № 29. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 15). З відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 352, виданих 10.04.2025 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 05.08.1988 по теперішній час (а. с. 22). Згідно з інформацією Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла на адресу суду 09 травня 2025 року, відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05.08.1988 по 28.01.2000, вибув до м. Полтава Полтавської області) (а. с. 27). Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1366326 від 09.05.2025 відомості в Єдиному державному демографічному реєстрі щодо [PERSON] відсутні (а. с. 28). Відповідно до інформації Управління реєстрації, зняття з реєстрації, місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради № 01-12-05-09/7213 , яка надійшла на адресу суду 30 червня 2025 року, за наявними обліками Реєстру територіальної громади Полтавської міської територіальної громади відомості щодо реєстрації [PERSON] відсутні. Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Виходячи з викладеного, позивачі: [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, суд виходить з положень Цивільного кодексу України та інших нормативних актів, які регулюють спірні відносини. Відповідно до статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно із статтею 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що позивачі\~у справі,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~та відповідач\~у справі\~ [PERSON] ,\~є співвласниками\~квартири,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яка належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~виданого 05.01.1995 на підставі розпорядження (наказу) генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 2-пр від 05.01.1995. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 2, 4, 13 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушено. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з поданої до суду заяви позивачів, визначення розміру частки в квартирі їм необхідно для того, щоб отримати право розпорядження своїми частками у майні в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав ( частина третя вказаної статті). Як зазначено позивачами в позовній заяві, визначення у встановленому законом порядку розміру часток позивачів у праві спільної сумісної власності необхідно позивачам, щоб отримати право розпорядження ними в повному обсязі. Враховуючи, що місце проживання відповідача позивачам невідомо, то вони не мають можливості укласти нотаріально посвідчений договір про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. За приписами частини першої, другої, третьої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Частиною першою, другою статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною другою статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи, що положеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не визначено умов, за яких частки співвласників приватизованих квартир (будинків) можуть бути змінені, сторони не оспорюють принцип рівності часток і в судовому засіданні не встановлено існування інших домовленостей між співвласниками квартири, то, виходячи з кількості співвласників приватизованої спірної квартири, кожен з них має право на одну третю частку квартири. За таких\~обставин,\~позов слід\~визнати обґрунтованим\~та задовольнити,\~визначивши,\~що \~розмір частки\~ [PERSON] у\~праві спільної\~сумісної власності\~на квартиру,\~розташовану за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~складає 1/3\~частку даної\~квартири,\~яка перебуває\~у спільній\~сумісній власності\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~виданого 05.01.1995\~на підставі\~розпорядження (наказу)\~генерального директора\~ВП «Чорнобильська\~АЕС» №\~2-пр\~від 05.01.1995,\~ зареєстрованого в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 07.02.1995 в реєстровій книзі за № 207/48;\~розмір частки\~ [PERSON] у\~праві спільної\~сумісної власності\~на квартиру,\~розташовану за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~складає 1/3\~частку даної\~квартири,\~яка перебуває\~у спільній\~сумісній власності\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~виданого 05.01.1995\~на підставі\~розпорядження (наказу)\~генерального директора\~ВП «Чорнобильська\~АЕС» №\~2-пр\~від 05.01.1995,\~ зареєстрованого в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 07.02.1995 в реєстровій книзі за № 207/48. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанцій № 0.0.4312009842.1 від 15.04.2025, № 0.0.4312013565.1 від 15.04.2025 позивачами сплачено судовий збір в сумі 2\~422 гривні 40 копійок (а. с. 1). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 2). Виходячи з того, що позивачами сплачено судовий збір в сумі 2\~422,40 гривень по 1211, 20 гривень кожною, то з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень на користь кожної з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved