Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

16.07.2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Варламов Д.В. звернувся до суду з позовом, змінивши предмет позову, до відповідача Харківської міської ради, і просить суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 151 кв. м., житловою площею 76,2 кв. м. із надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням виконкому Червонобаварської районної ради депутатів трудящих від 21.08.1959 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 600 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 18.11.1959 року, що був укладений між виконкомом Жовтневої ради депутатів трудящих та [PERSON] , земельна ділянка по [ADDRESS] площею 600 кв.м. була надана [PERSON] для будівництва житлового будинку. Рішенням Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 21.07.1976 року за № 22519 [PERSON] було дозволено проведення переобладнання веранди та житлової кімнати під кухню та підсобні приміщення.Відповідно до дублікату договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, що був виданий 15.06.1967 року 5-ю Харківською нотаріальною контрою, домоволодіння по [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 24.10.1989 року за № 147-3 було узаконено гр. [PERSON] тамбур [ADDRESS] та дозволено побудувати сарай, лазню. [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.03.1952 року, серія [NUMBER] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.10.2019 року за №00024190271 між [PERSON] та [PERSON] 10.03.1970 року було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за №134.Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.04.1977 року, серія [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано,про що зроблено запис за №186. Відповідно до заповіту від 02.06.2008 року [PERSON] заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] .Крім того у вказаному заповіті було передбачено, що якщо [PERSON] помре до відкриття спадщини, або разом із [PERSON] , або після відкриття спадщини не прийнявши її, або не прийме її з інших підстав, або відмовиться від неї - вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] він заповідає [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , про що 26.06.2014 року було зроблено актовий запис про смерть № 2634 і видано свідоцтво про смерть від 26.06.2014 року,серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що 30.12.2020 року зроблено актовий запис про смерть № 170209420000904994004, і підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.12.2020 року серія [NUMBER] . Таким чином, враховуючи, що [PERSON] померла раніше [PERSON] , спадкоємцем останнього відповідно до заповіту від 02.06.2008 року, є позивач [PERSON] . З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.02.2021 року за № 63408094 вбачається, що було відкрито спадкову справу стосовно майна спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] .Проте за відсутності оригіналів документів, що посвідчують право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , позивач не взмозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Призначено підготовче засідання. 26.08.2024 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Варламова Дмитра Володимировича про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено. Зобов`язано Другу Харківську міську державну нотаріальну контору надати суду:копію спадкової справи №67П/2021, заведеної 03.02.2021 року після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Витребувані докази надані на адресу суду. Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 19.11.2024 року підготовче провадження у цивільній справіза позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом закрито.Призначено справу до судового розгляду по суті. 27.02.2025 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова зобов`язано Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надати суду:інформацію щодо власників та складу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Витребувані докази надані на адресу суду. 08.07.2025 року від представника позивача [PERSON] адвоката Варламова Д.В.надійшла уточнена позовна заява з клопотанням про поновлення строку на подачу вказаної заяви, в якій представник позивача просить суд у зв`язку з отриманням нових доказів по справі, які мають принципове значення для правильного вирішення цивільної справи, прийняти до розгляду наступні позовні вимоги: визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 151 кв. м., житловою площею 76,2 кв. м. із надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 08.07.2025 рокупоновлено процесуальний строк та прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову представника позивача [PERSON] адвоката Варламова Дмитра Володимировича від 08.07.2025 року. В судове засідання 24.09.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Варламов Д.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ХМР, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 24.09.2025 року проведено заочний розгляд даної справизгідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням виконкому Червонобаварської районної ради депутатів трудящих від 21.08.1959 року [PERSON] виділена у безстрокове користування земельна ділянка площею 600 кв.м. по [ADDRESS] за рахунок садиби його батька [PERSON] по [ADDRESS] з його письмової згоди, що підтверджується копією рішення (а.с. 11, 65). З копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 30.09.1959 року, що був укладений між виконкомом Жовтневої ради депутатів трудящих та [PERSON] , вбачається, що на земельній ділянці по [ADDRESS] площею 600 кв.м., яка надана [PERSON] згідно рішення виконкому Червонобаварської районної ради депутатів трудящих від 21.08.1959 року, він як забудовник зобов`язався побудувати житловий будинок у строк до вересня 1962 року. Дублікат вказаного договору 05.06.1967 року (по реєстру №1876) виданий [PERSON] взамін втраченого договору, посвідченого 5 Харківською нотаріальною конторою 18.11.1959 року, по реєстру за №4314. На документі міститься штамп від 23.06.1967 року за №38563 про реєстрацію домоволодіння по [ADDRESS] на праві особистої власності за [PERSON] на підставі дублікату договору безстрокового користування (а.с. 12-14, 16-18, 63-64). Крім того,з копії рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 21.07.1976 року за №22519 вбачається, що у зв`язку із газифікацією будинку [PERSON] дозволено проведення переобладнання веранди та житлової кімнати під кухню та підсобні приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Також на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 24.10.1989 року за № 147-3 узаконено гр. [PERSON] тамбур [ADDRESS] та дозволено побудувати сарай і лазню із зобов`язанням внести зміни до технічної документації Міськ БТІ після закінчення будівельних робіт (а.с. 19). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57). [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №416 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.1952 року. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20, 59). Як вбачається з копії витягу від 09.10.2019 року за №00024190271 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 10.03.1970 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб про що було зроблено актовий запис за №134. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с. 21, 60). Між тим 05.04.1977 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 05.04.1977 року, про що зроблено запис за №186. Прізвище чоловіка та дружини після розірвання шлюбу залишені без змін (а.с. 22). Отже [PERSON] позивач [PERSON] доводиться рідною сестрою. 02.06.2008 року [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений нотаріусом Кемеровського нотаріального округу Кемеровської області за р№1-729, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . У випадку, якщо [PERSON] помре до відкриття спадщини, або разом із [PERSON] , або після відкриття спадщини не прийнявши її, або не прийме її з інших підстав або відмовиться від неї,або не буде мати права на спадкування чи буде усунута від спадкування як недостойний спадкоємець, вищезазначене майно [PERSON] заповідає рідній сестрі [PERSON] , [INFO] (а.с. 23, 58). Однак [PERSON] померла [INFO] , про що 26.06.2014 року був зроблений відповідний актовий запис № 2634 і видано свідоцтво про смерть від 26.06.2014 року серія [NUMBER] (а.с. 24, 56). [PERSON] помер пізніше - [INFO] , про що 30.12.2020 року був зроблений відповідний актовий запис №170209420000904994004 і підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.12.2020 року (а.с. 25, 52). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , було відкрито спадкову справу №67П/2021, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.02.2021 року за № 63408094 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №63406605 від 03.02.2021 року (а.с. 26, 53-55). З матеріалів спадкової справи №67П/2021,заведеної Відокремленим підрозділом Другої ХМДНК після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вбачається, що позивач [PERSON] 03.02.2021 року (в передбачений законом шестимісячний строк) звернулася до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Спадщина складається з нерухомого майна житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на який спадкодавець залишив заповіт на ім`я [PERSON] . Окрім того, міститься повідомлення від Кемеровської обласної нотаріальної палати від 11.10.2021 року про відсутність інформації щодо наявності заведеної спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.51-69). Між тим постановою державного нотаріуса Другої ХМДНК Теленкової І.В. від 10.12.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті рідного брата - [PERSON] , 1939 року народження, який помер [INFO] , на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачем [PERSON] нотаріусу не надано оригінал заповіту та оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с. 87-88). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.02.2025 року, відсутні відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 102). В повідомленні КП «ХМБТІ» від 18.03.2025 року зазначено, що відповідно до наявних архівних матеріалів реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року проведена КП «БТІ» на праві приватної власності за « [PERSON] » (мовою оригіналу) на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.09.1959 року, посвідченого 18.11.1959 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою р. № 4314. На теперішній час єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Записидо Реєстру прав власності, який діяв в період з 2003 року до 2013 року вносилися реєстраторами бюро технічної інвентаризації. Таким чином, дані про зареєстровані права, починаючи з січня 2003 року, містяться в Державному реєстрі прав власності, що є невід`ємною архівною складовою частини Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 115, 122). Відповідно до копії Витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документа ТІО1-1166-9444-4422-0805) до вказаної системи було внесено відомості про житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (документ № 0483/06-25 від 19.06.2025) за адресою: [ADDRESS] загальною площею 151 кв.м., житловою площею 76,2 кв.м. та згідно з копією довідки №0483/06-25 від 19.06.2025 року, що була видана ФОП [PERSON] загальна площа житлового будинку літ. А-1 (1964 року побудови) по [ADDRESS] складає 151 кв.м., а житлова площа - 76,2 кв.м. При цьому в довідці зазначено, що самочинне перепланування, будівництво, реконструкція відсутні, а зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів , альтанок, літніх душових, люфт-клозетів погребів, вбиралень, парканів, зміна призначення існуючих будівель, згідно до Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року входить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких ці об`єкти не підлягають прийняттю в експлуатацію (до складу будівель та споруд по [ADDRESS] долучені: літ. «Е» - навіс, огорожа №4, зливна яма №2). Літ. «Б» - сарай, літ. «В» - вбиральня знесені (а.с.139-164). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Разом з тим, статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Разом з тим, ст.ст. 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1244 ЦК України передбачена можливість підпризначення спадкоємця, а саме, що з аповідач має право призначити іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спадкування, а також у разі відсутності умов, визначених у заповіті (стаття 1242 цього Кодексу). Підпризначеним спадкоємцем може бути будь-яка особа, визначена у статті 1222 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак за життя склав заповіт, в якому визначив у разі смерті дружини наступним спадкоємцем саме позивачку. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, [PERSON] подала заяву до Другої ХДНК про прийняття спадщини після смерті свого рідного брата, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів заповіту та оригіналів свідоцтв про смерть, отже право позивача порушено, оскільки вона позбавлена можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку. Між тим чинність заповіту і дійсність свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] , яка померла раніше, ніким не оспорюється, в тому числі вказана у відповідних документах інформація з`ясовувалась нотаріусом шляхом звернення із запитами про надання правової допомоги, у відповідях заперечень щодо вказаних фактів не надходило, однак на даний час процесуальна можливість отримання оригіналів зазначених документів втрачена через скасування відповідних конвенцій. При цьому судом встановлено, що на день смерті [PERSON] до складу спадкового майна входив зазначений в заповіті будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на праві власності, що підтверджено в судовому засіданні належними доказами. Отже суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . При цьому суд враховує, що представник відповідача Харківської міської ради у підготовчі та судові засідання не з`явився, відзив на позов з відповідними запереченнями не надав і не спростував належними доказами встановлені судом обставини. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З огляду на викладене та

Outcome: approved