Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Є. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , 1939 року народження, який помер [INFO] терміном у два місяці. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 березня 2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. із заявою про прийняття спадщини, після смерті свого батька, проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотраіальних дій, в якій роз`яснено заявнику, що нею було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Разом із заявою, позивач надала заповіт, посвідчений 18 квітня 2024року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є., та зареєстрований в реєстрі за №751, відповідно до якого [PERSON] заповідає своїй дочці [PERSON] належну йому частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що вона пропустила вказаний строк з поважних причин, а саме: через погіршення емоційного стану, в якому вона опинилась у зв`язку зі смертю батька та його поховання. Окрім того через повномасштабне вторгнення рф на територію України, постійні обстріли, відсутність електроенергії, постійні повітряні тривоги позивачка не могла вчасно звернутись із заявою до нотаріуса. З огляду на вказані обставини позивач вимушена звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.05.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мартинцової І.О. Ухвалою від 09.05.2025 суд призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання та встановив сторонам у справі строки для подання заяв по суті. Також ухвалою від 17.06.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача та витребував від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є., належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи до майна померлого. Ухвалою суду від 09.09.2025 замінено неналежного відповідача Київську міську раду на належного відповідача [PERSON] , який є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . 19.09.2025 від [PERSON] через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не заперечував проти надання додаткового строку на прийняття спадщини та просив справу розглядати без його участі. 23.09.2025 року від позивача надійшла заява, у якій вона просила розгляд справи провести без її участі та підтримала позовні вимоги. 29.07.2025 на виконання ухвали суду від 17.06.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. до суду надійшов лист про надання Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80624164 від 27.03.2025 про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлого та матеріали, з якими звернулась до нотаріуса позивач. У судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] , [INFO] є батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.08.1967 (а.с.13) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.11.1994(а.с.14). 18 квітня 2024року [PERSON] склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є., та зареєстрований в реєстрі за №751, відповідно до якого заповідає своїй дочці [PERSON] належну йому частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами, а також частку у праві власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок (а.с.18-19). 27 березня 2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. із заявою про прийняття спадщини, після смерті батька (а.с.49). 01 квітня 2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова\~О.Є. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. №20/02-31 , в якій позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявницею пропущено строк на прийняття спадщини та вона не проживала із спадкодавцем на момент смерті останнього. (а.с.16). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80624164 від 27.03.2025, спадкова справа до майна померлого15 липня 2024 року [PERSON] не заводилась (а.с.61). Пропуск шестимісячного строку на прийняття спадщини позивачка пояснює погіршенням свого психоемоційного стану після втрати значущої в її житті людини, погіршенням стану здоров`я. Окрім того позивачка вважала, що діють норми постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин першої та другої статті 1220, частиною першою статті 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Здійснення права на спадкування у повній мірі залежить від прийняття спадкоємцями спадщини у порядку, визначеному главою 87 (статті 1268-1287) ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частина перша статті 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, 6) незначний проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням особи до нотаріуса й подачею позову у справі, 7) обмеження протягом певного часу доступу до нотаріальних реєстрів, 8) нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд погоджується з тим, що з урахуванням конкретних обставин справи зазначені позивачкою причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини слід вважати поважними. Суд також приймає до уваги, що до майна померлого спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину після її смерті не видавалось та майно не перейшло у власність держави. Наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційним, оскільки позивач втрачає право на успадкування майна. Таким чином, враховуючи психологічний стан позивачки, що вплинуло на можливість нею вчасно, у строки, визначені нормами чинного законодавства України, подати заяву про прийняття спадщини після померлого батька, нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану, враховуючи незначний строк, який пропустила позивачка, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] та наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved