Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» з [PERSON] заборгованість за договором позики\~№ 9465725\~від 03.07.2020\~в розмірі\~12910,90\~грн.Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., покласти на відповідачку. Розгляд справи просить проводити без участі уповноваженого представника позивача та проти заочного рішення не заперечує. Свої вимоги мотивує тим, що 03.07.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі Позикодавець) та відповідачкою укладено договір позики № 9465725(надалі Договір позики). На умовах Договору позики позикодавець надав відповідачці грошові кошти (позику) у розмірі 4000,00 грн., а відповідачка зобов?язалася повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 02.08.2020, розмір процентів акційних у день становить 0,72%, розмір процентів на прострочену позику у день, становить 2,70% за день. 01.04.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали договору факторингу № 016-010421, яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» на підставі договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023. Згідно Договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023 та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до відповідачки (порядковий номер 95 згідно реєстру прав вимоги №20231130/1). У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики, станом на 10.07.2025 заборгованість відповідачки перед позивачем становить 12910,90 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 3655,60 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 6933,94 грн.; 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних) 495,75 грн. (період нарахування 03.08.2020 23.02.2022); інфляційне збільшення 1825,61 грн. (період нарахування 03.08.2020 23.02.2022). Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 23). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 18.07.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 05.08.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідачку викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про розгляд даної справи, відзиву на позов та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не подала, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 03.07.2020 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 9465725. Згідно з п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику») на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 договору відповідачці надано кредитні кошти у розмірі 4000,00 грн., строком на 30 днів до 02.08.2020, базова процентна ставка 1,60 % в день, розмір акційним процентів 0,72 %, а орієнтована вартість позики 4864,00 грн. (п. 2). Також 03.07.2020 відповідачка електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт позики, в якому містять основні умови кредитування, зокрема, кредитний ліміт -4000,00 грн., строк кредиту - 30 днів до 02.08.2020, процентна ставка 0,72 % в день, а орієнтована вартість позики 4864,00 грн. Згідно з довідкою про ідентифікацію [PERSON] , з яким/якою укладено договір № 9465725від 03.07.2020, остання ідентифікована в ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Час відправки ідентифікатора позичальнику: 03.07.2020 о 15:56 год. Відповідно до\~листа директора ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 12.06.2025 [PERSON] вона підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції та завершення наступних платіжних операцій, зокрема, 03.07.2020 на суму 4000,00 грн. 01.04.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали договору факторингу № 016-010421, згідно з ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до [PERSON] за договором № 9465725від 03.07.2020 на суму 10589,54 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників. В подальшому, 30.11.2023 ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали договір факторингу № 20231130/1, згідно з яким ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до [PERSON] за договором № 9465725від 03.07.2020 на суму 10589,54 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 9465725від 03.07.2020 загальна сума заборгованості станом на 10.07.2025 складає 12910,90 грн., з яких: залишок заборгованості за тілом 3655,60 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 6933,94 грн., 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних) 495,75 грн. (період нарахування 03.08.2020 23.02.2022) та інфляційне збільшення 1825,61 грн. (період нарахування 03.08.2020 23.02.2022). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612\~ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст.\~1048\~цього\~Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК\~України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору позики № 9465725від 03.07.2020, а також отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі, визначеному договором, що не заперечується останньою. Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Водночас доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй позикодавцем кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не заперечила щодо складових суми заборгованості, порядку та обгрунтованості їх нарахування. Однак суд не погоджується із наведеними позивачем розрахунками заборгованості за процентами за договором позики № 9465725від 03.07.2020. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до положень п. 2 договору позики кредит надається строком на 30 днів, тобто до 02.08.2020. За користування кредитом клієнт сплачує позикодавцю 0,72 % акційних процентів на день, що відповідає визначеним у паспорті позики умовам кредитування, а також співвідносить з орієнтовною вартістю позики, як зазначена у спірному договорі. Таким чином, оскільки договором позики № 9465725від 03.07.2020 визначений строк кредитування, який становить 30 днів до 02.08.2020, саме протягом даного строку ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням положень п.2 цього договору, становлять 0,72 % на день. 4000,00 грн. (сума, отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 0,72 % (узгоджений сторонами у п. 2 договору відсоток, який сплачує позичальник щоденно за користування коштами) = 28,80 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором позики № 9465725від 03.07.2020 становить 864 грн. (28,80 грн. х 30 днів). Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат необхідно зазначити наступне. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачкою своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що вимоги позивача про сплату відповідачкою трьох процентів річних від простроченої суми, згідно зі ст. 625 ЦК України, є правомірними. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % х кількість днів прострочення / кількість днів у році. А тому, 3% річних за період з 03.08.2020 до 23.02.2022 включно становить 227,71 грн. ((4864,00 x 3 % x 151 : 366) + (4864,00 x 3 % x 419 : 365)). Водночас інфляційні втрати з урахування встановленого індексу інфляції складають 838,54 грн. (4864,00 грн. x 1.17239771 - 4864,00 грн.). З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідачка істотно порушила умови укладеного нею кредитного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит, та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково та стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики № 3534254 від 13.10.2020 у розмірі 5930,25 грн., з яких: 4000,00\~грн.\~заборгованості за\~тілом кредиту,\~864,00\~грн.\~заборгованості по\~процентам,\~227,71 грн. 3% річних та 838,54 грн. інфляційних збитків, а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 10). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1112,66 грн. (2422,40 грн. х 5930,25 грн. / 12910,90 грн.). Зокрема, частиною другою вказаної статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19). Відповідачкою не подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правової допомоги 08.07.2025, розрахунок суми судових витрат у справі за вказаним позовом на суму 7000,00 грн., свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, ордер. Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 3215,25 грн. (7000,00 грн. х 5930,25 грн. / 12910,90 грн.), як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст.ст. 204, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 628, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial