Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач\~ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, поданою через систему "Електронний суд" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.03.2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-202-013106-21-980, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, де максимальний ліміт встановлюється у розмірі 200 000 грн., доступний ліміт на момент укладення угоди становить 15 000 грн. з відсотковою ставкою 58,8% річних (4,9% в місяць) по операціях видачі готівки, 34,8% річних (2,0% в місяць) по торгових операціях. Вказує, що банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання з надання кредитної лінії, однак, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс»(попередня назва «Росвен ІнвестУкраїна) було укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором № С-202-013106-21-980 від 03.03.2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором № С-202-013106-21-980 від 03.03.2021 станом на дату подачі позову, складає 34\~891, 48 грн., з яких: заборгованість за основним боргом\~15\~000, 00 грн.; заборгованість за відсотками 19\~891, 48 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами 00,0 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №С-202-013106-21-980 від 03.03.2021 року в сумі 34\~891, 48 грн., та понесені судові витрати по справі. 03 червня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 24 вересня 2025 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. У прохальній частині позовної заяви представник позивач ТОВ «Свеа Фінанс» - Костянтин Варшавський просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7\~ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Адресоване відповідачу поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим адресату з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03.03.2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-202-013106-21-980, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, де максимальний ліміт встановлюється у розмірі 200 000 грн., доступний ліміт на момент укладення угоди становить 15 000 грн. з відсотковою ставкою 58,8% річних (4,9% в місяць) по операціях видачі готівки, 34,8% річних (2,0% в місяць) по торгових операціях (а.с. 6). Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Ідея Банк» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявною у матеріалах справою випискою по рахунку [PERSON] (а.с. 11-12). Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, не вносив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором № С-202-013106-21-980 складає 34\~891, 48 грн., з яких: заборгованість за основним боргом\~15\~000, 00 грн.; заборгованість за відсотками 19\~891, 48 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами 00,0 грн. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна) було укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників (а.с. 21-23). Відповідно до Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором С-202-013106-21-980 від 03.03.2021 року в сумі 34\~891, 48 грн., з яких: заборгованість за основним боргом\~15\~000, 00 грн.; заборгованість за відсотками 19\~891, 48 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами 00,0 грн (а.с. 24). З моменту отримання права вимоги до відповідача за договором, ТОВ «Свеа Фінанс» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст.\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. За таких обставин, суд вважає підставними доводи позивача щодо порушення відповідачем умов кредитного договору № С-202-013106-21-980 від 03.03.2021 року та наявністю боргу за вказаним договором, згідно проведених позивачем розрахунків. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за вищенаведеними кредитними договорами на загальну суму, що становить 34\~891, 48 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved