Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) починаючи з 2017 року по дату зникнення [PERSON] безвісти, а саме 17 лютого 2025 року, для отримання статусу члена сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, в розумінні Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2017 року, проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Період спільного проживання однією сім`єю розпочався за адресою: [ADDRESS] , на умовах оренди. Наприкінці 2017 року спільне проживання було продовжено за адресою: [ADDRESS] . Також зазначила, що на теперішній час вона мешкає у квартирі, право власності на яку було набуто [PERSON] у грудні 2023 року та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так [PERSON] , маючи намір захищати Батьківщину, став військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України з 21 жовтня 2016 року, що підтверджується довідкою № 3141 від 28 жовтня 2024 року. Вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та спільно проживали до моменту зникнення останнього безвісти, що сталося [INFO] . У зв`язку зі зникненням безвісти головного сержанта [PERSON] , що мало місце 17 лютого 2025 року внаслідок бойових дій поблизу населеного пункту Фиголівка Харківської області, сім`ю було повідомлено про цей факт шляхом направлення повідомлення за № 1815 від 04 березня 2025 року на ім`я матері - [PERSON] . За заявою [PERSON] , у зв`язку зі зникненням безвісти її сина, 04 березня 2025 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато кримінальне провадження № 12025020130000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. У зв`язку з відсутністю зареєстрованого шлюбу між нею та [PERSON] , остання позбавлена можливості реалізовувати свої права, пов`язані зі зникненням безвісти фактичного чоловіка. Встановлення факту спільного проживання з [PERSON] має юридичне значення для звернення до компетентних державних органів та громадських організацій з метою отримання інформації щодо долі зниклого безвісти [PERSON] та спонукання відповідних органів до вжиття заходів щодо його розшуку. Враховуючи вищевикладене, заявник була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та пояснила, що у травні 2017 року вона познайомилась з [PERSON] , після чого вони зустрічалися близько одного місяця. З червня 2017 року вони почали мешкати разом за адресою: [ADDRESS] . Пізніше, а саме у 2020-2021 роках вона разом з [PERSON] орендовали квартиру по [ADDRESS] , а після придбання квартири [PERSON] , вони почали мешкати по [ADDRESS] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримала та, посилаючись на обставини викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] в особі Управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин - Акуленко В. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладалася на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала та просила задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] Національної гвардії України не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 25.02.2021 року [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 357164108 від 05.12.2023 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2025 року, кримінальне провадження № 12025020130000092 вбачається, що 04.03.2025 року о 13 год. 58 хв. до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області з письмовою заявою звернулась [PERSON] , [INFO] , яка просить встановити місцезнаходження її рідного сина [PERSON] , [INFO] , мешкаючого у [ADDRESS] , який з 2015 року перебував на військовій службі за контрактом в Збройних силах України у військовій частині [NUMBER] , де проходив службу в званні старшого сержанта на посаді головного сержанта-командира першого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу батальйону оперативного призначення, 12.02.2025 року останній раз виходив на зв`язок та востаннє перебував в Харківській області, в якому саме населеному пункті не повідомляв. Станом на 04.03.2025 року на адресу [PERSON] надійшло сповіщення сім`ї № 1815 про те, що її син старший сержант [PERSON] , [INFO] головний сержант-командир першого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу батальйону оперативного призначення, військової частини [NUMBER] , зник безвісті 17.02.2025 року в районі населеного пункту Фиголівка Харківської області, інших документів від військових органів не надходило. Користувався абонентськими номерами: [NUMBER] , [NUMBER] . Довідкою Військової частини [NUMBER] № 3141 від 28.10.2024 року підтверджується, що [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] [INFO] з 21.10.2016 року по теперішній час. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що він проходить службу у ВЧ [NUMBER] , та [PERSON] є його близьким товаришем, в свою чергу заявника [PERSON] він знає, як дівчину [PERSON] . З [PERSON] він познайомився у 2015 році під час проходження військової служби, а з [PERSON] він познайомився у 2018 році, коли його товариш прийшов з нею на його день народження. Під час святкування дня народження [PERSON] представив [PERSON] , як свою дружину. Також зазначив, що з 2017-2018 років [PERSON] та [PERSON] почали мешкати разом за адресою: [ADDRESS] . Крім того пояснив, що [PERSON] у розмові з ним повідомив, що має на меті придбати квартиру, та у подальшому вони разом їздили дивитися різні квартири. Після придбання квартири він допомагав [PERSON] та [PERSON] , з перевезенням речей до зазначеного житлового приміщення. Також пояснив, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом, перебували у шлюних відносинах. Коли він приїжджав забирати [PERSON] на роботу, то його завжди проводжала [PERSON] . 22-23 грудня 2024 року [PERSON] повідомив його, що має намір зробити [PERSON] пропозицію укласти шлюб. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою [PERSON] з 2009 року. Приблизно у травні 2018 року [PERSON] познайомилась з [PERSON] та вони почали зустрічатися, а пізніше мешкати разом у орендованій квартирі. Після спливу деякого часу вони переїхали в іншому помешканні по [ADDRESS] . Також зазначила, що у 2023 році [PERSON] придбав квартиру по [ADDRESS] , та вони разом з [PERSON] почали мешкати у вказаному житловому приміщенні. [PERSON] та [PERSON] мешкали однією сім`єю та мали намір одружитися. Окрім того вказала, що вона була вдома у [PERSON] та [PERSON] , бачила, що вони люблять один одного та проводять час разом. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з [PERSON] , вона працюють разом з 2021 року. Їй відомо, що [PERSON] є її цивільним чоловіком, однак вона не була особисто з ним знайома. При спілкуванні, [PERSON] розповідала про [PERSON] та про їх відносини. Також вказала, що зі слів [PERSON] , їй відомо про придбання квартири [PERSON] , автомобіля та речей до квартири, та про те, що вони мешкала однією сім`єю. З матір`ю [PERSON] вона не була знайома, вони познайомились тільки в суді під час розгляду вказаної цивільної справи. Суд не має підстав для сумніву стосовно об`єктивності пояснень цих свідків, у зв`язку з тим, що вказана особа ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об`єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом із тим згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з червня 2017 року по [INFO] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, та потрібен для реалізації її прав спрямованих на здійснення заходів на отримання інформації щодо безвісно відсутнього військовослужбовця, що не суперечить вимогам Закону і відповідає законним інтересам заявника. Відповідно до ст. ст. 293, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -

Outcome: approved