Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 Євро щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною 18 років. Вказує на те, що під час перебування в Естонії з 2019 по 2024 р. вона познайомилася з відповідачем. У них [INFO] народився син, [PERSON] . Дитина за згодою батьків набув громадянство України. На даний час вона з сином проживає в Україні, в с.Хатки Дрогобицького району, де її впустили проживати добрі люди, так як вона не має де жити. Як під час вагітності, так і після народження дитини, відповідач проявив себе байдужим до її долі та долі їхньої дитини. Вона буквально випрошувала в нього кошти, щоб син не був голодним. Після того, коли вона зрозуміла, що батько дитини має намір повністю самоусунутись, вона вирішила повернутися в Україну. Зазначає те, що їй відомо, що відповідач отримує дохід близько 2400 Євро на місяць. Крім того, отримує допомогу від родичів з Республіки Гана. Оскільки, їй самій важко утримувати сина, давати все необхідне для повноцінного його розвитку, тому змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18.03.2025 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Судом сформовано та надіслано компетентному суду Естонської Республіки судове доручення про вручення документів. З отриманого підтвердження про зворотній бік прохання вбачається, що відповідачу судові документи вручено 17.05.2025 року. Відзиву відповідачем суду не подано. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується довідкою про народження, зареєстроване в Естонській установі реєстрації актів цивільного стану. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . З оглянутої довідки за №НГУ/5610-164 про реєстрацію особи громадянином України, виданої посольством України в Естонській Республіці вбачається, що [PERSON] згідно рішення посольства України в Естонській Республіці від 10.06.2024 року набув громадянства України на підставі ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України». Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, який надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати дитину, оскільки несе інші витрати пов`язані з їхнім фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів: є працездатною особою, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, вищезгаданий розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вимоги розумності та справедливості та визначає їх в розмірі, заявленому позивачем. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved