Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

16 вересня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області через підсистему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Пелиха Олега Віталійовича в інтересах [PERSON] про ухвалення рішення про розподіл судових витрат. У заяві адвокат Пелих О.В. прохав суд винести додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 6964,40 гривень, понесені ним у зв`язку з розглядом справи за його позовом до ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2025 року заяву прийнято до розгляду (а.с.10-11). 23 вересня 2025 року представник відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» Черевань Л.С. подала заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В заяві вказує, що представник позивача - адвокат Пелих О.В. неодноразово звертався до суду з аналогічними позовними заявами про стягнення заборгованості. Витрачений час для складання та подачі позовної заяви у 8 годин є значно завищеним. Аналогічно завищеним є час 8 годин для підготовки заяви про зміну позовних вимог та долучені докази: звіт про обсяги за липень 2025, акт купівлі-продажу. З огляду на це, а також враховуючи, що дана справа є малозначною, представник відповідача прохала зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000,00 гривень. Представник відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» Литвин К.А. подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про ухвалення рішення про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково. Судом установлено, що ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2025 року провадження в цивільній справі за позовом адвоката Пелиха Олега Віталійовича в інтересах [PERSON] до ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки відповідач повністю задовольнив вимоги позивача, сплативши борг за червень-липень 2025 року. Питання щодо відшкодування позивачеві понесених ним витрат на правничу допомогу не було вирішено, оскільки 11 вересня 2025 року представник позивача подав заяву про надання доказів про розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу в п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями частин 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем [PERSON] , надано витяг з договору про надання правової допомоги № 0545 від 05.02.2025 року, доручення про надання правової допомоги від 26.07.2025 року, рахунок-фактуру від 16.09.2025 року, платіжну інструкцію № 2.312072973.1 від 16.09.2025 року, остаточний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 16.09.2025 року (а.с.3-зворот-7). З даних документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складає 6964,40 гривень. У рахунку-фактурі зазначено, що згідно п. 3.2 Договору про надання правової допомоги № 0545 від 05.02.2025 року, сторони погодили, що 2000,00 гривень із вказаної вище суми Соколенко А.М. сплачує в день отримання даного рахунку, а решту 4964,40 гривень - протягом п`яти робочих днів з дня набрання законної сили додатковим судовим рішенням про відшкодування таких витрат на правничу допомогу [PERSON] (а.с.6). Сплата Соколенком А.М. 2000,00 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 2.312072973.1 від 16.09.2025 року (а.с.5). В остаточному розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 16.09.2025 року зазначено, що розмір витрат визначається як добуток витраченого адвокатом часу на надання такої допомоги і почасового тарифу, визначеного в договорі на надання правової допомоги (п. 3.1 Договору). Адвокатом Пелихом О.В. було витрачено 23 години на надання правничої допомоги [PERSON] , а саме: 1) 6 годин - отримання від клієнта інформації, що має правове значення; ознайомлення з наявними в клієнта документами; з`ясування бажаного результату; вивчення обставин справи на предмет наявності фактичних і правових підстав для одержання бажаного для клієнта результату (попередній аналіз справи); узгодження з клієнтом правової позиції в справі (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань); 2) 8 годин - підготовка (складення) та подання позовної заяви; 3) 8 годин - підготовка (складення) та подання заяви про зміну позову про стягнення заборгованості; 4) 1 година - підготовка (складення) та подання заяви про відмову від позовних вимог та про наступне подання доказів про витрати на правничу допомогу. Погодинний тариф становить 302,80 гривень (10 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (на 1 січня року проведення розрахунків), за годину надання правової допомоги) (п. 3.1 Договору). 23 год. 00 хв. х 302,80 грн. = 6964,40 грн. Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, включає такі критерії: 1) складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); 2) час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсяг наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціна позову та (або) значення справи для сторони. Врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Представник відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» скористалася своїм правом на подання заяви про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якій прохала зменшити їх до 1000,00 гривень. Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що представник позивача неодноразово звертався до Кобеляцького районного суду Полтавської області з аналогічними позовними заявами до ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості за отриману від позивача електроенергію згідно договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом. Крім того, суд звертає увагу на те, що представник позивача не здійснював власних розрахунків по заборгованості, а сума заборгованості 24692,61 гривень, яку сторона позивача прохала стягнути з відповідача, визначена провідним фахівцем Кобеляцького відділення ТОВ «Полтаваенергозбут» в акті купівлі-продажу електричної енергії № 6 від 30.06.2025 року. Також витрачений представником позивача час на надання правової допомоги є явно завищеним, а тому підлягає зменшенню. Так, суд вважає зменшити 6 годин до 2 годин на ознайомлення з документами, вивчення обставин справи, надання консультацій та роз`яснень; 8 годин зменшити до\~ 4\~ годин на підготовку та подання позовної заяви про стягнення заборгованості; 8 годин зменшити до 3 годин на підготовку та подання заяви про зміну позовних вимог. Час, витрачений на підготовку та подання заяви про відмову від позову, слід залишити без змін. Таким чином, розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3028,00 гривень (10 годин х 302,80 грн.). На підставі викладеного вище, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 3028,00 гривень, а тому заява про ухвалення рішення про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial