Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. 22 травня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який 19.02.2000 року був зареєстрований Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що є актовий запис № 44. В обґрунтування позову зазначив, що 19 лютого 2000 року між [PERSON] та [PERSON] Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб, про що є актовий запис № 44. У позивача та відповідача є спільні діти: сини - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивач\~вказує,\~що спочатку\~їхнє сімейне\~життя складалось\~добре,\~проте в\~2023\~році сімейні\~стосунки між\~ними погіршились,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~постійних сварок\~та,\~як наслідок,\~до фактичного\~припинення між\~ними шлюбних\~відносин,\~та починаючи\~з грудня\~2023\~року сторони\~разом не\~проживають.\~У позивача\~відсутні спільні\~інтереси з\~дружиною,\~наявні різні\~погляди на\~життя,\~відсутнє взаєморозуміння.\~Шлюб існує\~тільки формально. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і є таким, що суперечить інтересам позивача, які мають істотне значення також збереження шлюбу суперечить інтересам їхнього малолітнього сина, оскільки дитина спостерігає негативний приклад поведінки батьків. Крім того, позивач зазначає, що примирення між сторонами неможливе, тому що шлюбні відносин це не виправить. Враховуючи викладене позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12 червня 2025 року у справі відкрито провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження 19 червня 2025 року було направлено відповідачу за місцем його реєстрації, проте рекомендоване повідомлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18)). Ухвалою судді від 26 червня 2025 року подружжю надано строк на примирення два місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. 10 липня 2025 року під представника відповідача [PERSON] адвоката Мазуренко Ю.В. надійшов відзив, в обґрунтування відзиву зазначає, що під час шлюбу позивач та відповідач створили справжню сім`ю, виховують разом двох синів старшому сину [PERSON] 22 роки, а молодшому [PERSON] 15 років, оскільки [PERSON] переходить до 11-го класу і в нього наразі складний період життя період підвищеного емоційного навантаження, іспитів, вибір життєвого шляху, вказана життєва ситуація на думку відповідачки потребує стабільності в родині і підтримки обох батьків. Крім того, вказує, що для відповідачки її родина та шлюб, який збудований протягом 25 років є сенсом всього життя та докладає максимум зусиль для збереження сім`ї. Відповідач наполягає, що в даний час вони з позивачем мають спільний бюджет і спільний бізнес в розвиток якого вони з чоловіком багато років вкладають спільні кошти та особисті ресурси. [PERSON] вважає, що позов про розірвання шлюбу безпідставний та необґрунтований, враховуючи вищевикладене просить відмовити в задоволенні позову. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19 лютого 2000 року між [PERSON] та [PERSON] Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб, про що є актовий запис № 44. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 07.05.2025. Від шлюбу\~сторони мають\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] , про що в Книзі реєстрації народжень 28 серпня 2009 року зроблений відповідний актовий запис № 607, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 32, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам. Доводи викладені у відзиві на позовну заяву суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Обставин, які б перешкоджали ухваленню рішення про розірвання шлюбу судом не встановлено. Повторно заявлене представником відповідача клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні суд відхиляє, оскільки це питання вже вирішувалося судом і нових аргументів на його користь заявлено не було. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved