Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12.09.2018, актовий запис № 1688. Від шлюбних відносин мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, почали виникати сварки, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має різні погляди на шлюб, спільне господарство не ведеться, проживають окремо з травня 2025 року. За даних обставин, подальше спільне життя та збереження сім`ї позивач вважає неможливим. 04.07.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надала заяву про визнання позову, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 12.09.2018 укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1688. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 3). Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», при визнанні позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеної норми та тієї обставини, що при зверненні до суду з цим позовом [PERSON] судовий збір не сплачено, жодних доказів на підтвердження сплати судового збору суду не надано, а відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України стягнути судовий збір на користь держави з обох сторін у равних частках, тобто по 605 грн 60 коп з кожного.

Outcome: approved