Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачів Харківської\~обласної прокуратури, Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова про компенсацію моральної шкоди та просив захистити його конституційне право на компенсацію моральної шкоди, заподіяної йому неправомірною тривалою бездіяльністю під час тривалої імітації нагляду у кримінальному провадженні № 12012220480000010; стягнути з Державного бюджету України на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 550\~000 грн., завданої тривалою та системною бездіяльністю при імітації нагляду у кримінальному провадженні № 12012220480000010, мотивуючи позовні вимоги тим, що надмірна тривалість кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року до теперішнього часу спричинила йому моральну шкоду, оскільки було порушено його нормальні життєві зв`язки у зв`язку із необхідністю постійного відвідування органів досудового розслідування, суду, написання звернень, заяв, клопотань, скарг, що призводить до неможливості здійснювати нормальну щоденну діяльність особи похилого віку з інвалідністю. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 03\~квітня 2025\~року було\~прийнято заяву\~до розгляду\~та відкрито\~загальне позовне\~провадження у\~справі;\~залучено до\~участі у\~справі як\~третю особу,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~відповідача:\~прокурора Шевченківської\~окружної прокуратури\~Тоцьку Ганну\~Володимирівну. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідачів\~-\~Харківської обласної\~прокуратури, Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, прокурора Шевченківської окружної прокуратури Тоцької Ганни Володимирівни Колівошко С.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві від 28.04.2025 року № 05/2-83-14, просила відмовити у його задоволенні у зв`язку з недоведеністю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами :\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі\~ст.\~78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі\~ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За заявою [PERSON] та [PERSON] від 20.11.2012 року було внесено відомості до ЄРДР за № 12012220480000010 від 21.11.2012\~року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст.\~190\~КК України (вчинення [PERSON] заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами в сумі 10\~000 доларів США). 09.09.2016 року було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 2 ст.190 КК України. Прокурор Шевченківської окружної прокуратури Тоцька Ганна Володимирівна є процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 12012220480000010 від 21.11.2012 року. У вказаному кримінальному провадженні Ісмайлов В.Ш. та [PERSON] є потерпілими. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2013 року у справі № 638/9803/13-к було визнано дії слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Топоркова С.Е. по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 12012220480000010 від 21.11.2012 року в частині розгляду клопотань [PERSON] про проведення певних слідчих дій незаконними. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.11.2013 року у справі № 638/17716/13-к було визнано бездіяльність\~\~слідчого Слідчого відділу Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Санжаровської М.В. при проведенні досудового слідства по кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР 21.11.2012 року №12012220480000005, №120122204800000010, від 21.08.2013 року за №12012220480004731\~неправомірною; зобов`язано\~слідчого Слідчого відділу Дзержинського РВ ХМУ України в Харківській області Санжаровську М.В.\~\~провести встановлені\~КПК України 2012 року\~необхідні слідчі дії\~\~\~\~по кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР 21.11.2012 року №12012220480000005, № 120122204800000010, від 21.08.2013 року за №12012220480004731. Постановою\~слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 09.12.2013 року було закрито кримінальне провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 284 КПК України. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.01.2014 року у справі № 638/154/14-к постанову слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 09.12.2013 року про закриття кримінального провадження № 12012220480000010 було скасовано; кримінальне провадження № 12012220480000010 було направлено до Слідчого відділу Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області для проведення подальшого досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року у справі № 638/19909/16-к було задоволено заяву [PERSON] про відвід слідчого СВ Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області Андроняк А.М. 23 березня 2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Макаровим В.Л. було повідомлено про підозру [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КК України, яка не була погоджена прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1. Постановою\~слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 28.07.2017 року було закрито кримінальне провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 284 КПК України. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 09.11.2017 року у справі № 638/4162/14-к було скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 28.07.2017 року про закриття кримінального провадження № 12012220480000010; направлено матеріали кримінального провадження до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області для організації досудового розслідування. 21 серпня 2018 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Рябцевою А.С. було повідомлено про підозру [PERSON] за ч. 2 ст. 190 КК України, яка не була погоджена прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1. Постановою\~слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 05.09.2018 року було закрито кримінальне провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 284 КПК України. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.09.2018 року постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 05.09.2018 року про закриття кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року було скасовано; продовжено проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження№ 12012220480000010 від 21.11.2012 року. Постановою\~слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 12.11.2018 року слідчим закрито кримінальне провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2018 року у справі № 638/15474/15-к постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області\~ від 12.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року було скасовано; продовжено проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2019 року у справі № 638/15474/15-к було скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Рябцевої А.С. про відмову в задоволенні клопотання №5 по кримінальному провадженню №12012220480000010; зобов`язано слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Рябцеву А.С. розглянути клопотання [PERSON] та [PERSON] №5 по кримінальному провадженню № 12012220480000010. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2019 року у справі № 638/15474/15-к було скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Рябцевої А.С. про відмову в задоволенні клопотання №6 по кримінальному провадженню №12012220480000010; зобов`язано слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Рябцеву А.С. розглянути клопотання [PERSON] та [PERSON] №6 по кримінальному провадженню № 12012220480000010. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.03.2019 року у справі № 638/15474/15-к було скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Рябцевої А.С. про відмову в задоволенні клопотання №7 по кримінальному провадженню №12012220480000010; зобов`язано слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Рябцеву А.С. розглянути клопотання [PERSON] та [PERSON] №7 по кримінальному провадженню № 12012220480000010. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2019 року у справі № 638/15474/15-к було скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Русакова А.В. про відмову в задоволенні клопотання №5 по кримінальному провадженню №12012220480000010; зобов`язано слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Русакова А.В. розглянути клопотання [PERSON] та [PERSON] №5 по кримінальному провадженню № 12012220480000010. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 року у справі № 638/15474/15-к було скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Русакова А.В. про відмову в задоволенні клопотання №6 по кримінальному провадженню №12012220480000010; зобов`язано слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Русакова А.В. розглянути клопотання [PERSON] та [PERSON] №6 по кримінальному провадженню № 12012220480000010. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 року у справі № 638/15474/15-к було скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Русакова А.В. про відмову в задоволенні клопотання №7 по кримінальному провадженню №12012220480000010; зобов`язано слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Русакова А.В. розглянути клопотання [PERSON] та [PERSON] №7 по кримінальному провадженню № 12012220480000010. Постановою\~слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області від 21.04.2025 року було закрито кримінальне провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 284 КПК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 11.06.2012 року постанову СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області від 21.04.2025 року про закриття кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було скасовано. Відповідно до ст. 19 Конституції України,\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Так, як вбачається з правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 303/1776/1 (провадження № 61-3440св20), відшкодуванню підлягає шкода, завдана внаслідок не тільки незаконного засудження, повідомлення про підозру, арешт, обшук, виїмку, а й інших дій внаслідок яких особі було заподіяно шкоду; за відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними; шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені\~Законом України\~«Про оперативно-розшукову діяльність» та\~Кримінальним процесуальним кодексом України. Письмові вказівки прокурора органам, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове розслідування, надані в межах повноважень, є обов`язковими для цих органів і підлягають негайному виконанню. Здійснюючи нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування, прокурор має виконувати завдання кримінального провадження (ст.\~2\~КПК України), зокрема, в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Виконанню цих завдань прокурора і має сприяти здійснення ним наданих йому процесуальних повноважень, передбачених ч. 2 ст.\~36\~КПК України. Процесуальне керівництво прокурора досудовим розслідуванням полягає в тому, що він, реалізуючи свої наглядові повноваження, забезпечує виконання органами досудового розслідування вимог закону, які визначають підстави та процесуальний порядок проведення ними слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень. У кримінальному провадженні № 12012220480000010 до теперішнього часу триває досудове розслідування, загалом з 21.11.2012 року до 18.03.2025 року (дати звернення до суду з позовом) - 12 років, 3 місяці, 25 днів; за такий строк орган досудового розслідування мав би або закрити провадження у справі (і постанова про закриття провадження у справі не була б скасована слідчим суддею), або звернутись до суду з обвинувальним актом. Таким чином, здійснення досудового розслідування кримінального провадження протягом тривалого часу, яке неодноразово безпідставно закривалось та було неефективним, що підтверджено чисельними ухвалами слідчих суддів, свідчить про незаконні дії і бездіяльність посадових осіб, які здійснювали вказане кримінальне провадження, та відсутність нагляду\~прокурора за додержанням законів під час досудового розслідування, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Надмірна тривалість кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року призвела до моральних страждань позивача [PERSON] , зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю постійного відвідування органів досудового розслідування, суду, написання звернень, заяв, клопотань, скарг, що призводить до неможливості здійснювати ординарну щоденну діяльність особи похилого віку з інвалідністю тощо. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. У даному випадку моральна шкода, завдана [PERSON] , полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (п. 2 ст. 23 ЦК України). У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На переконання суду, безпідставними є посилання сторони відповідача на відповідні правові висновки Верховного Суду про те, що скасування судом процесуальних рішень слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження не є безумовною підставою для висновку про порушення прав позивача, оскільки у цій справі правовою підставою для відшкодування моральної шкоди є не факт скасування процесуальних рішень, а надмірна тривалість кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості (враховуючи перебування у провадження лише Вінницького міського суду Вінницької області понад 20 справ за позовом [PERSON] про стягнення моральної шкоди), суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати [PERSON] моральну шкоду у розмірі 3028 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (надмірна тривалість кримінального провадження № 12012220480000010 від 21.11.2012 року), внаслідок якої було порушено його нормальні життєві зв`язки, що зумовлено тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю постійного відвідування органів досудового розслідування, суду, написання звернень, заяв, клопотань, скарг, що призводить до неможливості здійснювати ординарну щоденну діяльність особи похилого віку з інвалідністю. У постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~19\~червня 2018\~року у\~справі 910/23967/16\~(провадження\~№ 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі; отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга\~статті 2 ЦК України); відповідно до частини першої\~статті 170 ЦК України\~держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом; резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial