Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2023 між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1120797, за умовами якого відповідачу передано у борг грошові кошти в сумі 15000,00 грн., які остання зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ними (далі Договір). Відповідач в належний спосіб не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї станом на 29.07.2024 виникла заборгованість за Договором у загальному розмірі 80009,98 грн., з яких: 14999,97 грн. заборгованість за кредитом; 65010,01 грн. нараховані проценти. 29.07.2024 між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 29/07/2024, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за Договором. Вказує, що всупереч умовам кредитного договору відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1120797 від 15.11.2023 в розмірі 80009,98 та понесені по справі судові витрати. Ухвалою судді від 13.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у справі. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. До суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що 15.11.2023 між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1120797, за умовами якого відповідачу передано у борг грошові кошти в сумі 15000,00 грн., які остання зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ними Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. 29.07.2024 між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 29/07/2024, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1162598 від 06.12.2023. Із долучених до матеріалів справи розрахунків слідує, що розмір заборгованості позичальника за вищевказаним правочином станом на дату набуття позивачем прав вимоги (29.07.2024) становить 80009,98 грн., з яких: 14999,97 грн. заборгованість за кредитом; 65010,01 грн. нараховані проценти. Всупереч умовам договором про надання споживчого кредиту № 1120797 від 15.11.2023 відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує в належний спосіб; останній проценти за прострочення виконання умов правочину з дати відступлення прав вимоги правонаступник первісного кредитора не нараховував. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «Укрглобал-Фінанс», як правонаступника кредитора. Таким чином, із [PERSON] на користь ТзОВ «Укрглобал-Фінанс» слід стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1120797 від 15.11.2023 в розмірі 80009,98 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: договір про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024, укладений між ФОП (адвокатом) Руденком К.В. та ТзОВ «Укрглобал-Фінанс» та акт приймання-передачі наданих послуг № 56 від 03.03.2025 та витяг з реєстру № 1 до нього згідно з якими загальна вартість наданих послуг в межах даного судового провадження становить 10000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial