Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В провадження судді 18 березня 2025 року надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2010 року №104 було надано в оренду ряд земельних ділянок, в тому числі, [PERSON] строком на 5 років отримано в орендне користування земельну ділянку площею 0,1500 га в Дзержинському (після перейменування-Металургійному) районі міста Кривого Рогу за адресою: [ADDRESS] . На підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.10.2010 року [PERSON] придбано та прийнято у власність окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С. Пункт 4 вищенаведеного Договору містить наступні відомості щодо набутого у власність відповідачем об`єкту нерухомості: окремо розташована двоповерхова нежитлова будівля «А-2н/ж», загальною площею 1484,0 кв.м. Таким чином, 22.10.2010 року [PERSON] , на підставі Договору купівліпродажу від 05.10.2010 року, набуто право власності виключно на окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю «А-2н/ж», загальною площею 1484,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Виникнення права власності у відповідача на жодний інший об`єкт нерухомості Договором купівлі-продажу не обумовлено. В подальшому, рішенням Криворізької міської ради від 26.01.2022 року №1163, розглянувши звернення заявників-власників будівель або споруд, розташованих на земельних ділянках, ураховуючи, що відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання в користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою, надано в оренду, в тому числі, [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:02:019:0010 за адресою: [ADDRESS] строком на 1 рік. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №417219401 від 11.03.2025рокуза [PERSON] 22.10.2010 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності на окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю «А-2н/ж» на підставі Договору купівлі-продажу, ВРВ №469128, 05.10.2010 року, Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С., зареєстровано в реєстрі за №1593. 17.11.2023 року державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною, рішенням про державну реєстрацію, індексний номер 70362849 від 23.11.2023 року: 1) внесено до Державного реєстру речових прав ( з відкриттям розділу №2835509112060) відомості про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3341016.4790626.20231108.81.0000.87),що має наступний опис: загальна площа 1484 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» . 2) запис про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 23.11.2023 року на підставі Перенесення до розділу №2835509112060. Документи на підставі яких державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною 17.11.2023 року здійснено державну реєстрацію: - Технічний паспорт, серія та номер:ТІ01:0814:6475:1063-1837, виданий 17.11.2023, видавник ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ, - Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та номер ВРВ№469128, зареєстровано в реєстрі за №1593, виданий 05.10.2010 року, видавник Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С. Матеріали технічної інвентаризації не є правовою підставою для виникнення права власності у відповідача на п`ять гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е». Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем на спірні гаражі на підставі вищенаведеного припису абзацу 3 пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 є протиправним, оскільки вищенаведена норма Порядку стосується виключно індивідуальної житлової забудови та присадибних господарських споруд. Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи документи, подані для державної реєстрації 17.11.2023 року, є протиправним відкриття нового розділу №2835509112060 в Державному реєстрі речових прав із безпідставним внесенням до переліку об`єктів, що належать [PERSON] на праві приватної власності гаражів: літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» за адресою: [ADDRESS] та погашення запису про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно 23.11.2023 року шляхом перенесення до розділу №2835509112060. Станом на 28.04.2023 року, як вбачається з відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за відповідачем було зареєстровано право власності за адресою: [ADDRESS] тільки на нежитлову 2-поверхову будівлю літ. «А-2», площею 1484,0 кв.м. Земельна ділянка для обслуговування наведеного об`єкту нерухомості сформована за кадастровим номером 1211000000:02:019:0010 (площа 0,1500 га), що підтверджується рішенням Криворізької міської ради від 26.01.2022 року №1163 «Про надання в оренду земельних ділянок, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності землекористувачів (користувачів)». Земельна ділянка під будівництво або розміщення вищезазначених існуючих гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» Криворізькою міською радою не надавалась. Враховуючи викладене, позивач просить суд: Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Глеюватської сільської ради Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2023 року №70362849 на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України: [NUMBER] , 21.11.1995, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на об`єкт нерухомості загальною площею 1484 кв.м., що складається з нежитлової будівлі літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е», за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2835509112060). Скасувати державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України: [NUMBER] , 21.11.1995, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), з одночасними припиненням за ним права власності та володіння на об`єкт нерухомого майна-гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е», за адресою: [ADDRESS] , проведену 17.11.2023 року державним реєстратором Глеюватської сільської ради Волос Оленою Володимирівною, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав запису про відсутність права із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна №2835509112060, відновлення запису про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3451700 від 22.10.2010 року, погашеного 23.11.2023 року об 13:23:05. Зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,паспорт громадянина України: [NUMBER] , [INFO] ,зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) усунути перешкоди Криворізької міської територіальної громади в особі Криворізької міської ради (код ЄДРПОУ 33874388, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2835509112060, адреса: [ADDRESS] ). Стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір. Рух по справі Ухвалою суду від 20 березня 2025 року заяву представника Криворізької міської ради Максима Кудіна про забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом Криворізької міської ради до [PERSON] про припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено частково. Накладено арешт на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2835509112060) та заборони суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії. В решті заявлених вимог відмовлено (а.с.59-61). Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОСКОР» (код ЄДРПОУ 44238977, м. Київ, пров. Куренівський 19/5) копію технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Героїв АТО 50 (відповідно до відомостей Порталу ЄДЕССБ документ №07/11-005 від 08.11.2023 року) (а.с.67-68). Ухвалою суду від 12 травня 2025 року відкладено підготовче судове засідання у справі (а.с.85). Ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.98-99). Ухвалою суду від 07 липня 2025 року відкладено судове засідання у справі (а.с.105). Аргументи учасників 02 травня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що добросовісно користується земельною ділянкою у відповідності до умов договору оренди, своєчасно сплачує орендну плату. Технічний паспорт, який позивач вважає неналежним, є чинним, не скасованим. Відповідач зауважує, що посилання позивача на виготовлення технічного паспорту з метою проведення реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна є хибними. Відсутні відомості, що в технічному паспорті міститься недостовірна інформація, також відсутні правові підстави на належні і допустимі докази, що гаражі є самочинним будівництвом, оскільки право власності на вказане нерухоме майно є зареєстрованим, тобто визнаним державою у встановленому порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення судового розгляду не надходило. В судовому засіданні представник позивача Криворізької міської ради Паламарчук Є.П., обґрунтувавши позовні вимоги, їх підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.10.2010, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С., [PERSON] придбано та прийнято у власність окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.29-30), що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів №9081068 від 05.10.2010 (а.с.31-32). Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №27742423 від 22.10.2010, за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS] за реєстраційним номером 3451700 на підставі Договору купівлі-продажу ВРВ №469128 від 05.10.2010 (а.с.33). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №417219401 від 11.03.2025, за [PERSON] 22.10.2010 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності на окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю «А-2н/ж» на підставі Договору купівлі-продажу, ВРВ №469128, 05.10.2010 року, Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С., зареєстровано в реєстрі за №1593 (а.с.22). Заявою міському голові Вілкулу Ю.Г. від 11.11.2010 [PERSON] просить на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2010 передати в оренду земельну ділянку площею 1500 кв.м. за адресою: [ADDRESS] без зміни цільового призначення під розміщення торгового комплексу (а.с.28). Рішенням Криворізької міської ради №104 від 22.12.2010 надано в оренду ряд земельних ділянок, в тому числі [PERSON] строком на 5 років отримано в орендне користування земельну ділянку площею 0,1500 га в Дзержинському районі Кривого Рогу за адресою: [ADDRESS] (а.с.26-27). Рішенням Криворізької міської ради №1163 від 26.01.2022 вирішено надати заявникам (користувачам) в оренду строком на 1 рік, без зміни меж та цільового призначення, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у їх власності, з можливістю поновлення договорів оренди на умовах, передбачених ст.126-1 Земельного кодексу України. Визначено розмір плати за користування земельними ділянками відповідно до Податкового кодексу України та рішенням міської ради від 26.05.2021 №506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу» (а.с.34-35). Рішенням Криворізької міської ради №1898 від 28.04.2023 відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування. Причина відмови: нежитлова будівля розташована на вже сформованій, зареєстрованій земельній ділянці з визначеною площею, межею та цільовим призначенням. Межа бажаної земельної ділянки не відповідає межі узгодженої Акціонерним товариством «Криворіжгаз» топографо-геодезичної зйомки. Некоректний розрахунок проектованої земельної ділянки (а.с.36). 17.11.2023 державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною, рішенням про державну реєстрацію, індексний номер 70362849 від 23.11.2023 внесено до Державного реєстру речових прав відомості про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3341016.4790626.20231108.81.0000.87), що має наступний опис: загальна площа 1484 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» (а.с.20). Рішенням Криворізької міської ради №3268 від 29.11.2024 відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1677 га в користування для розміщення існуючої нежитлової будівлі (торговельного комплексу) на [ADDRESS] (а.с.37). Відповідно до листа Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради №7-23/26-17/42 від 23.01.2025 року, з питання об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , звернень до Відділу з питання введення в експлуатацію комплексу будівель, розташованого за вказаним адресом не надходило. Відділом не проводились перевірки на вказаному об`єкті за фактом перебудови/реконструкції, експлуатації без належних правових підстав за вказаним адресом. В Єдиній державній системі у сфері будівництва відсутня інформація щодо реєстрації дозвільних документів. По вищезазначеному об`єкту звернень від фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності до Відділу не надходили. Інша інформація, що стосується проведення реконструкції/перебудови, введення в експлуатацію нежитлової будівлі за вказаним адресом до Відділу не надходили (а.с.38). Згідно листа Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради №04/01.02-01-493 від 05.02.2025, вивчивши наявні архівні дані з прийняття рішень виконкомом районної у місті ради щодо присвоєння поштової адреси нежитловим будівлям за адресою: вул. Героїв АТО 50, інформація з даного питання відсутня (а.с.39). Відповідно до листа Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому КМР №795/7-23/04-01-02-05 від 03.03.2025, на земельній ділянці з кадастровим номером 1211000000:02:019:0010 площею 0,1500 га розташована двоповерхова нежитлова будівля (торговельний комплекс), зареєстрований за адресою: вул. Героїв АТО 50 у Металургійному районі. Гаражі літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» у межі зазначеної ділянки не потрапляють. Земельна ділянка під будівництво або розміщення вищезазначених існуючих гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» Криворізькою міською радою не надавалась (а.с.41). До позову додано копії з офіційного Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.42-50). Мотиви, застосовані норми права та оцінка суду Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За правилами частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.13 та ч.1 ст.14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. (§ 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00). Згідно ст.1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України. Статтею 324 ЦК України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. Згідно п.а ч.2 цієї статті, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ст.ст. 319, 386 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України. Частиною другою статті 212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. У постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 461/3490/18 (провадження № 61-5180св21) у подібних правовідносинах зазначено, що «належним способом захисту прав власності Львівської міської ради як власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є вимога про знесення такої забудови, яку позивач вважає самочинною, відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України. Належним відповідачем за такою вимогою є власник відповідної забудови…». Таким чином, саме відповідач [PERSON] як власник забудов - гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», розташованих за адресою: [ADDRESS] , які позивач вважає самочинними, є фактично особою, яка перешкоджає позивачу - Криворізькій міській раді у здійсненні його законного права користування чи розпорядження належною земельною ділянкою. У статті 328 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року (у редакції станом на час здійснення державної реєстрації) визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність; договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності. У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (п.4 ч.1, абз.1 ч.2 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, що була чинною на час державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] ). Як встановлено судом, 17.11.2023 року державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною, рішенням про державну реєстрацію, індексний номер 70362849 від 23.11.2023 року: внесено до Державного реєстру речових прав ( з відкриттям розділу №2835509112060) відомості про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3341016.4790626.20231108.81.0000.87), що має наступний опис: загальна площа 1484 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е». Станом на 28.04.2023 року, за відповідачем було зареєстровано право власності за адресою: [ADDRESS] лише на нежитлову 2-поверхову будівлю літ. «А-2», площею 1484,0 кв.м. Земельна ділянка для обслуговування наведеного об`єкту нерухомості сформована за кадастровим номером 1211000000:02:019:0010 (площа 0,1500 га), що підтверджується рішенням Криворізької міської ради від 26.01.2022 року №1163 «Про надання в оренду земельних ділянок, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності землекористувачів (користувачів)». Рішенням Криворізької міської ради №3268 від 29.11.2024 відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1677 га в користування для розміщення існуючої нежитлової будівлі (торговельного комплексу) на [ADDRESS] . Як вбачається з листа Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому КМР №795/7-23/04-01-02-05 від 03.03.2025, на земельній ділянці з кадастровим номером 1211000000:02:019:0010 площею 0,1500 га розташована двоповерхова нежитлова будівля (торговельний комплекс), зареєстрований за адресою: вул. Героїв АТО 50 у Металургійному районі. Гаражі літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» у межі зазначеної ділянки не потрапляють. Земельна ділянка під будівництво або розміщення вищезазначених існуючих гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» Криворізькою міською радою не надавалась. Таким чином, сам по собі технічний паспорт, серія та номер: ТІ01:0814:6475:1063-1837, виданий 17.11.2023 ЄДЕССБ та договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та номер ВРВ№469128, що були надані державному реєстратору не є достатніми правовстановлюючими документами для проведення державної реєстрації права власності на гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е», оскільки не є документами, що відповідно до вимог закону засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а отже за відсутності документів, необхідних для державної реєстрації права власності на гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» за [PERSON] , така реєстрація проведена з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідній редакції (Велика Палата Верховного Суду у пункті 57 постанови від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, провадження № 14-397цс19). Частиною першою статті 375 ЦК України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до статті 376 ЦК України та роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених у пунктах 4, 12 постанови № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається\~будівництво житлового\~будинку,\~будівлі,\~споруди,\~іншого нерухомого\~майна,\~якщо вони\~збудовані (будуються)\~на земельній\~ділянці,\~що не\~була відведена\~особі,\~яка здійснює\~будівництво;\~або відведена\~не для\~цієї мети;\~або без\~відповідного документа,\~який дає\~право виконувати\~будівельні роботи,\~чи належно\~затвердженого проекту;\~або з\~істотним порушенням\~будівельних норм\~і правил. У справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (провадження № 12-115гс19) зазначено, що «у силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа,\~яка здійснила\~або здійснює\~самочинне будівництво\~нерухомого майна,\~не набуває\~права власності\~на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України)». Отже, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті (постанови Верховного Суду: від 20 жовтня 2020 року у справі № 569/21350/18, провадження № 61-22552 св 19), від 22 лютого 2022 року у справі № 203/5561/16, провадження № 61-14898св21). Судом встановлено, що звернень до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю з питань введення в експлуатацію будівель, розташованих за адресою: вул. Героїв АТО 50 від [PERSON] не надходило. Протягом розгляду даної справи відповідачем [PERSON] суду не надано жодних доказів на підтвердження законності зведення спірних гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», а отже дані забудови, право власності на які було зареєстровано за [PERSON] , є самочинно збудованими, власник земельної ділянки своєї згоди на легітимізацію права власності на вказане майно не надавав. Оскільки належні [PERSON] гаражі літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», розміщені на спірній земельній ділянці, та на які за [PERSON] зареєстровано право власності, створюють перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою комунальної власності, вимога про усунення перешкоди позивачу у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Глеюватської сільської ради Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2023 року №70362849 та скасування державної реєстрації права приватної власності за [PERSON] з одночасними припиненням за ним права власності та володіння на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е», шляхом внесення до Державного реєстру речових прав запису про відсутність права із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна №2835509112060, відновлення запису про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3451700 від 22.10.2010 року, погашеного 23.11.2023 року об 13:23:05, суд зазначає наступне. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 ЦК України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва. Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі (пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18). Права власника\~земельної ділянки\~порушуються в\~результаті факту\~самочинного будівництва,\~а не\~державної реєстрації\~права власності\~на самочинно\~побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 ЦК України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23)). За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна. Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно. Оскільки положення статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за особою - власником земельної ділянки у будь-який інший спосіб, окрім визначеного цією статтею (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за власником земельної ділянки), також не змінює правовий режим самочинного будівництва. За вказаних обставин особа - власник земельної ділянки не набуває право власності на самочинно побудоване нерухоме майно. У категорії справ, за обставинами яких певна особа неправомірно зареєструвала право власності на самочинно побудоване майно, неналежною є як вимога про скасування рішення (запису) про реєстрацію права власності, так і вимога про припинення права власності. Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23). Суд зауважує, що позивач може скористатися не будь-яким, а саме ефективним способом захисту, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам; вирішення вимог про знесення самочинного будівництва виключає застосування інших вимог власника (користувача) земельної ділянки про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою. Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24 березня 2021 року у справі № 200/2192/18 (провадження № 61-19765св19), від 27 квітня 2022 року у справі № 521/21538/19 (провадження № 61-204св22), від 02 червня 2021 року в справі № 509/11/17 (провадження № 61-268св21), від 21 вересня 2022 року у справі № 461/3490/18 (провадження № 61-5180св21) та від 30 вересня 2022 року у справі № 201/2471/20 (провадження № 61-5276св21). Водночас, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (пункт 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц). За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Глеюватської сільської ради Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2023 року №70362849 та скасування державної реєстрації права приватної власності за [PERSON] з одночасними припиненням за ним права власності та володіння на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е», шляхом внесення до Державного реєстру речових прав запису про відсутність права із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна №2835509112060, відновлення запису про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3451700 від 22.10.2010 року, погашеного 23.11.2023 року об 13:23:05 задоволенню не підлягають. Щодо судових витрат Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 3028,00 грн (за одну окрему задоволену позовну вимогу) та 1514,00 грн за подання заяви про забезпечення позову, а всього 4542,00 грн (3028,00 грн + 1514,00 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial