Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Дніпроазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Дніпроазот» на користь [PERSON] , середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 31 травня 2025 року по 31 листопада 2025 року в сумі 46 099 (сорок шість тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 98 копійки. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що вона, [PERSON] у період з 29 серпня 1988 року по 30 травня 2025 року, знаходилась у трудових відносинах з АТ «Дніпроазот». Зазначене підтверджується записами №09-20 у трудовій книжці серія [NUMBER] . 30 травня 2025 року вона була звільнена за власним бажанням. Під час її знаходження у трудових відносинах з Відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 37041 (тридцять сім тисяч сорок одна) грн. 42 коп. Підтвердженням факту існування заборгованості є розрахунковий листок, який виданий їй боржником за травень 2025 року із поміткою про заборгованість. Станом на день подання цієї позовної заяви заборгованість по заробітній платі Відповідачем не виплачена. Відповідач не провів з Позивачем повного розрахунку по заробітній платі станом на день звільнення - 30 травня 2025 року та станом на день подання цієї заяви. Останні два місяці за які Позивач отримав заробітну плату - це березень і квітень 2025 рок, яка становить 7683 грн. 33 коп. за кожний місяць, що підтверджується довідкою за формою ОК-7 та розрахунковим листом із зазначення посадового окладу. З наведеного, слідує, що середній заробіток Позивача становить суму за два останні місяці та поділене на два - (7683,33 + 7683,33) : 2 = 7683 грн. 33 коп.. Оскільки, Відповідачем не була виплачена Позивачу заборгованість по заробітній платі при його звільненні 30.05.2025, то за правилами статей 116, 117 КЗпП, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача середній заробіток за весь час затримки. Позивач просить стягнути з Відповідача середній заробіток за весь час затримки, з урахуванням часу на судовий розгляд, за шість місяців, що становить 46 099 грн. 98 коп.. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо належного його повідомлення про дату та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] , з 29 серпня 1988 року знаходилась у трудових відносинах з АТ «Дніпроазот». Зазначене підтверджується записами №09-20 у трудовій книжці серія [NUMBER] . Наказом від 30.05.2025 року її було звільнено за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. При звільненні з [PERSON] не було проведено повний розрахунок та належні їй кошти не були виплачені. Судовим наказом Південного районного суду міста Кам`янського від 19.08.2025 року з АТ «Дніпроазот» на користь [PERSON] було стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 37041,42 грн.. Судовий наказ набрав законної сили 16.09.2025 року. Останні два місяці за які Позивач отримав заробітну плату - це березень і квітень 2025 рок, яка становить 7683 грн. 33 коп. за кожний місяць, що підтверджується довідкою за формою ОК-7 та розрахунковим листом із зазначення посадового окладу. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, в розмірі 46 099 гривень 98 коп. з коригуванням вказаної суми на день винесення рішення. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 3 липня 2013 року) згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» Порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При здійсненні розрахунку середньої заробітної плати суд враховує, що у березні 2025 року позивачу нараховано 7683,33 грн. при 21 відпрацьованому дні, а у квітні 2025 року 7683,33 грн. при 22 відпрацьованих робочих днях. Отже, розмір середньоденної заробітної плати становить: 7683,33 грн. + 7683,33 грн.) / (21 р. дн. + 22 р. дн.) = 357,36 грн. / р.день. Середній заробіток, що має бути сплачений позивачу у зв`язку із затримкою здійснення розрахунку при звільненні складає 357,36 грн./день *118 дні = 42 168,48 грн.. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду із позовною заявою майнового характеру судовий збір дорівнює 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн..

Outcome: partial