Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

28 серпня 2025 року до Горохівського районного суду Волинської області надійшов позов ДКП «Луцьктепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості, який є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг по теплопостачанню, що надається ДКП «Луцьктепло» у зазначене житло. Оскільки відповідач свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконував, у нього виникла заборгованість в розмірі 36492,14. Просить суд стягнути з відповідача на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за спожиті послуги по теплопостачанню в розмірі 36492,14 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 27 липня 2025 року, після усунення позивачем недоліків, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, проте його представник адвокат Овсієнко С.А. у заяві до суду посилаючись на відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг просить відмовити у задоволенні позову, а розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 274933539 від 15.09.2021 року) право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] зареєстровано 15 вересня 2021 року за [PERSON] (а.с.6). Відповідно до наданого стороною позивача розрахунку боргу послуги постачання теплової енергії, що по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] , за період з вересня 2021 року по квітень 2025 року заборгованість становить 36492,14 грн. (а.с.5). Згідно з ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту - Закон) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до положень частин 1, статті 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.6 ч 1 ст.1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст.5 Закону, відповідно до якої комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно з ст.ст.7, 8 Закону визначені права та обов`язки споживачів і виконавців житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ч.1 ст 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження №14-280цс18). З огляду на викладене, твердження представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості через відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг відхиляються судом. Окрім того, в ході розгляду справи стороною відповідача не було надано жодних доказів, які б вказували, що [PERSON] у період виникнення заборгованості припиняв користуватися послугами з теплопостачання, які надавалися ДКП «Луцьктепло». Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, їх правове регулювання, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання з оплати наданих комунальних послуг, а тому у ДКП «Луцьктепло» виникло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті послуги по теплопостачанню в розмірі 36492,14 грн, який не спростований відповідачем, а тому з цих підстав позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 3028 гривень, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved