Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту\~спільного проживання однією сім`єю її разом із спадкодавцем [PERSON] , з 16.06.1990. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що вона проживала однією сім`єю із [PERSON] , який помер [INFO] . 06.03.2025 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу заведено спадкову справ №16/2025 щодо майна померлого [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] , про прийняття спадщини за законом, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заповіту [PERSON] за життя не складав. При вивченні матеріалів спадкової справи виявлено, що родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] відсутні. Ці обставини унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , а саме на 1/6 частку квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного, посилаючись на ч. 2 ст. 315 ЦПК України, заявник звернулася за судовим захистом. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2025 відкрито провадження по справі. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради подав письмові пояснення, в яких вказує, що заява є необґрунтованою, оскільки заявницею не надано жодного доказу ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, тощо. З цих підстав просить у задоволенні заяви відмовити. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо задоволення заяви поклався на думку суду. Заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. в судове засідання не з`явилася. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади №2025/002968343 від 03.03.2025, [PERSON] з 16.06.1990 зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Як слідує з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.09.2010, [PERSON] та [PERSON] 04.09.2010 зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2025, [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Березій З.А. заведено спадкову справу №16/2025, що вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. із заявою №40 від 06.03.2025 про прийняття спадщини за законом. Згідно роз`яснення за вих. №79/02-14 від 06.03.2025, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.03.2025, № довідки 80368398, заповіту [PERSON] не складав. При вивченні матеріалів спадкової справи №16/2025 виявлено, що родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] відсутні. Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України «у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини.» Відповідно до п. 4.6 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, факт проживання спадкоємців однією сім?єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Рішення суду, про встановлення факту проживання [PERSON] однією сім?єю з [PERSON] не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини, нотаріусу не надано. Внаслідок цього це унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме на 1/6 (одну шосту) частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.06.2000, Міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить за правом спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видано згідно з розпорядженням (наказом) від 31.05.2000 №32065. Як слідує з технічного паспорту, виготовленого станом на 14.05.2013, на квартиру [ADDRESS] , власниками є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно технічної характеристики квартири, квартира складається з 3 житлових кімнат, житлова площа квартири 33,3 кв.м. Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку по [ADDRESS] , в квартирі прописано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З інформації, яка міститься у вільному доступі в мережі Інтернет вбачається, що згідно рішення Тернопільської міської ради від 11.07.2022 №8/п16/04 [ADDRESS] перейменовано на вул. Патріарха Любомира Гузара. На підтвердження своїх доводів заявниця також надала платіжні інструкції, з яких вбачається, що її чоловік оплачував комунальні послуги за даною адресою. Згідно Інформації про осіб зареєстрованих за адресою [ADDRESS] , станом на 01.03.2025 зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки за вих. №375/02-14 від 16.09.2025, виданої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій 3.А. про те, що 06 березня 2025 року на підставі заяви [PERSON] заведена спадкова справа №16/2025, після смерті [PERSON] , " [INFO] , який помер " [INFO] , та на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем згідно статті 1264 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] є [PERSON] , " [INFO] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій 3.А. Інших спадкоємців згідно ст.ст. 1261-1264 Цивільного кодексу України, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Станом на 16 вересня 2025 року свідоцтво про право на спадщину [PERSON] мною не видано. Твердження заявниці про те, що починаючи від 1990 року вона постійно проживання разом із [PERSON] , підтверджується наступники дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - випискою №841/242 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.02.2025; - висновком КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Рентгенологічного відділення; - випискою із медичної карти стаціонарного хворого №9975 від 20.01.2025 та іншими документами з яких вбачається, що протягом часу стаціонарного лікування заявник [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , зокрема купувала медикаменти, на підтвердження чого надала квитанції. Крім того, [PERSON] займалась організацією поховання, на підтвердження чого надала договір-замовлення №281 від 02.03.2025 та докази оплати ритуальних послуг. Вказані докази суд бере до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог процесуального закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , показали, що заявниця з 1990 року проживала разом з [PERSON] . Таким чином, своїми показами підтвердили факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, а також ведення ними спільного господарства, до моменту смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України ). Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково за рішенням суду. Дослідивши надані докази, показання свідка, суд приходить до переконання, що заявником доведено факт того що [PERSON] та [PERSON] , проживали разом як одна сім`я постійно з 1990 року до дня смерті останнього. Встановлено, що на час розгляду справи в суді інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися, заповіту останній за життя не складав. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця [PERSON] з 1990 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, надасть право заявнику спадкувати за законом після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , як спадкоємець четвертої черги за законом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що іншого способу захисту прав заявника немає, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , з 16.06.1990 року по 01.03.2025.

Outcome: approved