Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 04 березня 2025 року сторони уклали шлюб. Проте спільне життя позивача з відповідачем не склалося, сімейні відносини фактично припинилися через різні погляди на життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. У сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися з кінця червня 2025 року, сторони проживають окремо та не спілкуються, спільного господарство не ведуть. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Позивач не згідна на примирення та вважає, що подальше спільне життя і суперечить її інтересам. Враховуючи, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї неможливе, позивач просила розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій остання просила провести розгляд справи за її та позивача відсутності, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач викликався у судове засідання через розміщення оголошення на вебсайті судової влади України та шляхом надсилання судової повістки на особистий номер мобільного телефону, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber». Причини неявки відповідача суду не відомі, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву останній до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, а також за відсутності позивача і її представника. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. 04 березня 2025 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 260, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Зі змісту позову вбачається, що від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені з червня 2025 року. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а відповідач з приводу цього жодних заперечень суду не навів, у зв`язку з чим надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає відповідачу набуте нею у шлюбі прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved