Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

14 липня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, представник позивача зазначила, що 24 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб у Центральному відділі ДРАЦС Реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, актовий запис № 599. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільно як сім`я сторони не проживають з травня 2025 року, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Діти проживають з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, що породили в сім`ї непорозуміння та конфлікти, які негативно вплинули на взаємовідносини. Розірвання шлюбу з відповідачем для позивача має суттєве значення. Шлюб з відповідачем що суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим на примирення з відповідачем позивач не згодна. Посилаючись на те, що збереження сім`ї та примирення між сторонами не можливе, представник позивача просила суд, розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 24 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 599. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, в позовній заяві представник просила проводити розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка про виклик до суду направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про виклик [PERSON] до суду на 13:00 год 21.08.2025 та на 11.30 год 29.09.2025, на них проставлені відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою». Приймаючи до уваги те, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 24 липня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 599, після реєстрації якого прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей:\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4 (зворот) - 5). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося оскільки вони втратили один до одного взаємні почуття та взаєморозуміння. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України,\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, клопотань про для надання сторонам строку на примирення не надходило, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб необхідно розірвати, отже позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішення питання судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 968,96\~грн,\~отже оскільки\~позов задоволено\~повністю,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968,96 грн. Як зазначено в ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Глушко З.В. надавала правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 5400,00 грн, які було сплачено позивачем згідно квитанції від 13 липня 2025 року (а.с.6-8). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Водночас, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою. При підготовці позовної заяви до суду про розірвання шлюбі відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, судової практики та визначенні правової позиції у справі. За таких обставин, суд вважає, що вказаний розмір витрат на правничу допомогу є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючі конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved