Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 67313,16 гривень та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.03.2021 між ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] укладено Договір № 2108979546726. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5400.00 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 31.03.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 5400.00 грн. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108979546726. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108979546726. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2108979546726. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Загальний розмір заборгованості за Договором №2108979546726 від 31.03.2021 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 91335,60 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5400,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 85935,60 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 67313,16 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5400,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 61913,16 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №2108979546726 від 31.03.2021 р. в розмірі 67313,16 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 21.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 15.04.2025 р. відповідач подала до суду відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. 22.04.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив. 22.09.2025 р. відповідач подала додаткові пояснення у справі у яких просила відмовити позивачу у стягненні відсотків, нарахованих після спливу визначеного договором строку кредитування, а саме після 15.04.2021 року. Відповідно до умов договору №2108979546726 від 31.03.2021 року, сума кредиту становить 5400 грн., строк кредитування - 16 днів. Згідно додатку № 2 до договору, який є невід`ємною частиною договору, сума нарахованих процентів за користування коштами складає 1728 грн., загальна вартість кредиту становить 7128 грн. У п. 1.2. договору вказано, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів. Згідно цих документів строк кредитування становить 16 днів, а не 365 днів, як помилково зазначає Позивач. Право кредитодавця ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 15 квітня 2021 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в п.5 резолютивної частини позову просив розглянути цивільну справу за його відсутності, а також в надісланій суду заяві від 23.09.2025 р. У додаткових поясненнях у справі відповідач просить розглядати справу за її відсутності. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів. Судом встановлено, що 31.03.2021 між ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] укладено Договір № 2108979546726. Згідно п.п. 1.1 договору товариство зобов?язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5400 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Згідно п.п. 1.3 договору орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Згідно п.п. 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало (відступає) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» передало (відступає) ТОВ «Коллект центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект центр» приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 67313,16 грн., з яких: 5400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 61913,16 грн. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. В наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявний борг на суму 67313,16 грн., з яких: 5400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 61913,16 грн. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. Згідно ухвали суду від 26.08.2025 р. задоволено клопотання позивача ТОВ «Коллект центр» про витребування доказів. 15.09.2025 р. на адресу суду надійшла відповідь на запит згідно вищевказаної ухвали суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до виписки якого встановлено, що на рахунок відповідачки 31.03.2021 р. було зарахування переказу у сумі 5\~400 грн. За ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитні кошти на виконання вище зазначеного договору надані, отже, кредитодавець свої зобов`язання за договором в цій частині виконав. Строк кредитування закінчився, однак відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договорам. Однак суд погоджується з доводами відповідача, що не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за кредитним договором № 2108979546726 від 31.03.2021 після 15.04.2021, оскільки останні були нараховані після спливу строку кредитування, а з вимогами про стягнення грошових коштів як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відомостей про добровільну сплату боргу первинному або новому кредиту справа не містить. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин відповідачем суду не надано. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме за кредитним договором № 2108979546726 від 31.03.2021 в сумі 5400,00 грн. тіла кредиту та відсотки в сумі 1728 грн., що в загальному становить 7\~128 грн. В решті вимог слід відмовити за їх необґрунтованістю. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені проценти за кредитним договором та неустойку припиняється. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу, які позивач оцінює в сумі 13000 грн. У розумінні положень частини п?ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (Постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі N? 922/445/19). Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Дослідивши докази понесених витрат на правничу допомогу, наявні у справі, беручи до уваги доводи клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 15.04.2025 р. поданого відповідачем, суд приходить до висновку, що з огляду на типовий характер справи і її не високу складність, розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, з огляду на що до розподілу підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн. В силу п. 3 ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі: (2422,40 грн. + 3000 грн.) х (5400 грн. + 1728 грн.) : 67313,16 грн. = 5422,40 грн. х 7128 грн. : 67313,16 грн. = 574,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial