Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 грудня 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (надалі Первісний кредитор) та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір № 795414296 на суму 8 200,00 грн. Договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, який Відповідач наклав за допомогою одноразового ідентифікатора MNV95R5C. Перед укладенням кредитного договору Відповідач самостійно, через мережу Інтернет, звернувся до офіційного вебсайту Первісного кредитора, зареєструвався на ньому, створив Особистий кабінет, заповнив та подав заявку на отримання кредиту, зазначивши персональні дані (прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, реквізити банківської картки та адресу проживання). Після цього Відповідач пройшов належну верифікацію, підтвердив свою згоду з умовами публічної оферти, індивідуальними умовами договору та правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідач отримав одноразовий ідентифікатор на вказаний номер телефону та використав його для підписання кредитного договору. Таким чином, саме Відповідач ініціював укладення договору шляхом подання заявки на вебсайті Первісного кредитора та підтвердження своєї волі підписанням договору одноразовим ідентифікатором. Без отримання електронного листа або SMS-повідомлення, а також без входу до Особистого кабінету укладення договору було б неможливим. При підписанні договору Відповідач діяв відповідно до алгоритму дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора, що підтверджується відповідною довідкою. Первісний кредитор перевірив особисті дані Відповідача, здійснив верифікацію його платіжної картки та направив підтвердження укладення договору на електронну адресу Відповідача. Відповідно до умов кредитного договору Первісний кредитор належно виконав свої зобов`язання та 12.12.2022 перерахував грошові кошти у сумі 8 200,00 грн на банківську картку Відповідача № 5457-08XX-XXXX-2294, що підтверджується платіжним дорученням. Поряд з цим, 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 18.05.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №216 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до Відповідача. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01 . Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 1 ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача. В подальшому, 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю . Відповідно до Реєстру Боржників за вказаним Договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Незважаючи на отримання кредиту, Відповідач не здійснив жодного платежу для його погашення. Позивач надав усі необхідні докази, що підтверджують факт надання кредиту Відповідачу, проте для додаткового підтвердження був направлений адвокатський запит до банку, на який відповіді не отримано. Станом на момент подання позовної заяви, заборгованість Відповідача за кредитним договором становить 38 184,04 грн, з яких: 8 200,00 грн основна сума кредиту (тіло кредиту); 29 984,04 грн нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом; 0,00 грн штрафні санкції (пеня, штрафи). У добровільному порядку Відповідач заборгованість не погасив, у зв`язку з чим Позивач просить суд стягнути вказану суму. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, причин неявки суду не повідомив. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до ст.ст. 280281 ЦПК України. Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2025 року справу призначено до заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (надалі Первісний кредитор) та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір № 795414296 на суму 8 200,00 грн. Вказаний договір оформлено у вигляді електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора MNV95R5C, що підтверджує факт його підписання Відповідачем. Перед укладенням договору Відповідач самостійно звернувся до офіційного вебсайту Первісного кредитора, де створив Особистий кабінет, заповнив анкету-заявку на отримання кредиту, зазначивши персональні дані, контактну інформацію та реквізити банківської картки. Після проходження процедури ідентифікації та верифікації Відповідач підтвердив свою згоду з умовами публічної оферти, індивідуальними умовами договору та правилами надання позики, які є невід`ємною складовою кредитного договору. Кредитний договір вважається укладеним після підтвердження згоди Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора, надісланого на номер телефону, зазначений у заявці. Без здійснення таких дій укладення договору було б неможливим. Дії Відповідача при укладенні договору відповідають алгоритму взаємодії користувача з інформаційно-телекомунікаційною системою Первісного кредитора, що підтверджується відповідною довідкою. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, перерахувавши 12.12.2022 грошові кошти у сумі 8 200,00 грн на банківську картку Відповідача № 5457-08XX-XXXX-2294. Цей факт підтверджується платіжним дорученням. У подальшому право вимоги за зазначеним кредитним договором неодноразово переходило від Первісного кредитора до інших фінансових установ на підставі договорів факторингу, зокрема: спочатку до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», далі до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», і зрештою до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Передача прав підтверджується витягами з реєстрів прав вимоги, долученими до матеріалів справи. Відповідач, попри належне виконання зобов`язань Первісним кредитором, не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. Для додаткової перевірки факту зарахування коштів на банківську картку Відповідача позивачем був направлений адвокатський запит до банківської установи, однак відповіді на нього не надійшло. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача за кредитним договором становить 38 184,04 грн, з яких: 8 200,00 грн основна сума кредиту (тіло кредиту); 29 984,04 грн нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом; 0,00 грн штрафні санкції (пеня, штрафи) не нараховувалися. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити фактору своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» наведено визначення факторингу, під яким розуміється придбання права вимоги на виконання грошових зобов`язань за поставлені товари чи надані послуги з прийняттям на себе ризику виконання таких вимог і прийманням платежів. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору факторингу може бути як право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), так і право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивачем належним чином доведено факт отримання Відповідачем кредитних коштів, підтверджено підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, а також те, що боржник взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту, які не виконав у повному обсязі часткові та своєчасні платежі не здійснювались. Звертаючись до суду зі вказаним позовом ТОВ "Юніт Капітал" зазначив, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 795414296 від 12.12.2022 перейшло до Товариства на підставі договорів факторингу. Так, 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнтом) та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. Також 27 травня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (Фактор) укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. За відступлення права вимоги за договором факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 здійснено сплату, на що вказує відповідна платіжна інструкція. Крім того, 04.06.2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1). Відповідно до п. 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно із витягом з Реєстру боржників від 04.06.2025 та актом прийому-передачі Реєстру боржників від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 38184,04 грн Частинами першою та третьою ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (зокрема сплатити кошти), а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, які звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у визначеному договором розмірі та на погоджених умовах, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не передбачено договором або законом. Розмір і порядок отримання процентів визначаються договором. Якщо договором не встановлено інший розмір, застосовується рівень облікової ставки Національного банку України. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений у строк, визначений у кредитному договорі, із відповідною оплатою за користування ним. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та якості), у строк та порядку, визначені договором. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не розпочав його або не здійснив у строк, встановлений договором чи законом. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач отримав кредитні кошти, ознайомився з умовами договору, проте належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення. Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору, випискою з банківського рахунку, розрахунком заборгованості та інформацією про нарахування процентів відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Як свідчить виписка з особового рахунку, надана банківською установою, станом на дату подання позову загальна заборгованість Відповідача становить 38 184,04 грн, у тому числі: 8 200,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 29 984,04 грн заборгованість за несплаченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Вказаний розрахунок підтверджується належними доказами, долученими до матеріалів справи. Крім того, представник позивача заявив вимогу про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Відповідно до положень статей 1046, 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві отримані грошові кошти у строки та порядку, визначені договором. Порушення Відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту підтверджує обґрунтованість позовних вимог у цій частині. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України їх розмір має бути співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом дій, ціною позову та значенням справи для сторін. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження як малозначна (п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України), суд вважає заявлений розмір витрат завищеним. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 3 000,00 грн, що є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та значенням справи для позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial