Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідач В серпні 2025 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому вказав, що 18 липня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір позики № 26204000433960. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс`укладено Договір факторингу № 15/12/2021, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс`за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) Відповідно до Договору факторингу № 15/12/2021 від 15.12.2021, ТОВ «Цикл Фінанс`набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7324,23 грн., з яких: 3305,84 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2859,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1159,03 грн. сума заборгованості по комісії. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Цикл Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора. у Таким чином, непогашена [PERSON] перед ТОВ «Цикл Фінанс» за договором позики № 26204000433960 складає 7324,23 грн. Відповідач відзив до суду не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 23.09.2025 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 18 липня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір позики № 26204000433960.. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс`укладено Договір факторингу № 15/12/2021, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс`за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс`набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7324,23 грн., з яких: 3305,84 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2859,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1159,03 грн. сума заборгованості по комісії. Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача наявний борг на суму 7324,23 грн., з яких: 3305,84 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2859,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1159,03 грн. сума заборгованості по комісії. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосоване судом законодавство Дослідивши докази, суд вважає, що в позов слід задовольнити частково з таких мотивів. За ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, між АТ «Банк Кредит Дніпро» і відповідачем укладено кредитний договір № № 26204000433960. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданої суду копії виписки по особовому рахунку вбачається, що кредитні кошти на виконання договору надані, отже, кредитодавець свої зобов`язання за договором в цій частині виконав. Строк кредитування закінчився, однак [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором, що добровільно не сплачена. Враховуючи, що в договорі позики № 26204000433960 від 18.07.2019 не зазначено,яка послуга передбачена за сплату комісії, суд приходить до висновку, що вимога про її стягнення до задоволення не підлягає. Так, за загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої,\~п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 10 червня 2017 року\~набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту\~умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. \~Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. В укладеному між сторонами договорі (а саме в тому пункті, яким визначено сплату комісії) не зазначено, які саме послуги має бути надано в рахунок цієї комісії. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №\~496/3134/19. Враховуючи вищенаведене, положення договору щодо\~щомісячного нарахування\~комісії є нікчемним. Враховуючи вище викладене у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачакомісії на користь позивача, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором підлягають до задоволення частково в сумі 6165,20грн. (борг за тілом і процентами). 5. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду і відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 2039,06грн. На підставі ст. ст.\~509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial