Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

04.09.2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» звернулось до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 38914 грн. 09 коп. Позов обґрунтував тим, що 04.11.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано заяву-договір №0043620 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідач підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. з умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. За умовами заяви відповідачеві було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 25 641 грн. 03 коп., строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, річних 18%, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту. В день підписання заяви-договору №0043620 від 04.11.2019 року, відповідач тримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору, що підтверджується розпискою щодо отримання платіжної картки 04.11.2019 року. Грошові кошти у сумі 25 641 гривень 03 копійки були зараховані Акціонерним товариством «РВС БАНК» 04.11.2019 року на картковий рахунок клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером, копії яких додаються. 06.03.2020 року між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги №06/03/2020-1, в тому числі право вимоги за кредитом №0043620 від 04.11.2019 року, укладеним між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та відповідачем [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 38914 грн. 09 коп., що складається з: 25641 грн. 03 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1575 грн. 21 коп. - заборгованість за процентами; 3076 грн. 92 коп. - заборгованість за комісією; 860 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 1841 грн. 48 коп. 3% річних за користування грошовими коштами за період з 06.03.2020 року по 23.02.2022 року; 5919 грн. 45 коп. - інфляційних втрат за період з 06.03.2020 року по 23.02.2022 року. У зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі стягнути заборгованість та понесені ними судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи провести за його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2019 року між [PERSON] та Акціонерним\~товариством «РВС\~БАНК» було\~підписано Заяву-Договір\~№ 0043620 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається\~з Заяви-Договору\~№ 0043620 від 04.11.2019 року, відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналась до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами заяви відповідачеві було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 25 641 грн. 03 коп., строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, річних 18%, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту. Згідно меморіального ордеру № 5265 та № 5266 від 04.11.2019 року [PERSON] було перераховано АТ «РВС БАНК» - кредитні кошти в сумі 25000 гривень та 641 грн. 03 коп. дисконту при видачі кредиту згідно кредитного договору №0043620 від 04.11.2019 року. Згідно розрахунку заборгованості по боржнику [PERSON] станом на 26.08.2025 року за кредитним договором №0043620 від 04.11.2019 року, складає 31153 грн. 16 коп. з яких за тілом кредиту 25641 грн. 03 коп., за процентами 1575 грн. 21 коп., за комісією 3076 грн. 92 коп., за пенею 860 грн. Згідно розрахунку втрат та 3% річних по боржнику станом на 26.08.2025 року загальна заборгованість становить 38914 гривень 09 копійок. 06.03.2020 року між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги №06/03/2020-1, в тому числі право вимоги за кредитом №0043620 від 04.11.2019 року, укладеним між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та відповідачем [PERSON] . Відповідно до п.п.1.1 п.1 Договору відступлення права вимоги Первісний Кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає, а Новий кредитор приймає(набуває) права вимоги Первісного Кредитора та Кредитними Договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною, які укладені між АТ «РВС БЮАНК» та боржниками. Як вбачається з додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за заявою-договором №0043620 від 04.11.2019 року на загальну суму 31\~153 грн. 16 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту 25641 грн. 03 коп., за процентами 1575 грн. 21 коп., за комісією 3076 грн. 92 коп., за пенею 860 грн. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). У відповідності до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] порушила умови укладеного договору, а тому позовні вимоги Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"ФК"\~ПАРІС"є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"ФК"\~ПАРІС"судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved