Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Орган опіки та піклування - Сновська міська рада Корюківського району Чернігівської області звернулася\~до Щорського районного\~суду Чернігівської\~областіз\~позовом\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить позбавити\~останніх батьківських\~прав відносно\~їх малолітніх\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та стягнути\~на користь\~тієї фізичної\~чи юридичної\~особи,\~куди будуть\~влаштовані діти,\~аліменти на\~їх утримання\~в розмірі\~1/3\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу),\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімум\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~позову і\~до досягнення\~найстаршою дитиною\~повноліття.\~ Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внести зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), які мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Відповідач понад два роки постійно з сім`єю не проживає, час від часу приїздить додому. З 06.11.2017 року діти перебувають на обліку у службі у справах дітей як такі, що проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Весь час із батьками проводилась профілактична робота. [PERSON] ніде не працює, зловживає алкоголем, не дбає про дітей. [PERSON] із сім`єю не проживає, лише зрідка з`являється. Батьки неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності. Неповнолітні діти є учнями Тихоновицького ліцею, однак під час дистанційного навчання майже не відвідували уроки. Батьки не контролюють навчання, не цікавляться успіхами дітей, що шкодить їх фізичному, моральному та психологічному розвитку. Старостою Тихоновицького старостинського округу неодноразово надавалась допомога сім`ї у оформленні фінансової допомоги від благодійних фон оформленні дітям статусу дитини, яка постраждала від воєнних дій та зброй конфліктів, надавались гуманітарні продуктові набори. Під час обстежень матеріально-побутових умов сім`ї виявлено: у будинку безлад, брак продуктів, належного одягу та білизни; санітарний стан незадовільний. Зі слів старшого сина, їжу готує він сам. Попри проведену роботу, батьки висновків не зробили й продовжують ухилятися від своїх обов`язків. Тому, з метою соціального захисту прав малолітніх дітей, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її мілолітніх дітей. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що на даний час старший син [PERSON] навчається у м. Ніжині, куди вступив після 9 класу, а молодший син [PERSON] проживає разом з тіткою. Просила не позбавляти її батьківських прав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , та батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок, виданих Тихоновицьким старостинським округом Сновської міської ради Корюківського район,у Чернігівської області, убачається, що [PERSON] , [INFO] , має наступний склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] ніде не працює, місце роботи та проживання [PERSON] не відомо. Відповідно довідки-характеристики, виданої Сновською міською радою (с. Тихоновичі) Сновського району, Чернігівської області, за час проживання на території села Тихоновичі [PERSON] , 1990 р.н., зарекомендувала себе з негативної сторони. Тривалий час ніде не працює. Вживає спиртні напої в чому проявляється її неадекватна поведінка. Склад сім`ї наступний: чоловік [PERSON] , 1988 р.н., син [PERSON] , 2009 р.н., син [PERSON] , 2012 р.н. Відповідно довідки-характеристики, виданої Сновською міською радою (с. Тихоновичі) Сновського району, Чернігівської області, за час проживання на території села Тихоновичі [PERSON] вживав спиртні напої. Останній два роки та території Тихоновицького старостинського округу не проживає та не приймає участі у вихованні дітей. Згідно довідок, виданих Тихоновицьким старостинським округом Сновської міської ради Корюківського район,у Чернігівської області, [PERSON] власного житла не має, [PERSON] має у власності житловий будинок, кий знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Діти зареєстровані разом з батьками [PERSON] та [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Неповнолітні діти відповідачів перебувають на обліку у Службі у справах дітей управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради з 06 листопада 2014 року к такі, що проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків (наказ від 06.11.2017р. №58). З довідки Тихоновицького ліцею Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] навчається в 7 класі Тихоновицького ліцею. Навчальні досягнення середнього та низького рівня. Фізичний розвиток в межах норми. Потребує постійної уваги та контролю. Учень не виявляє зацікавленості до навчання. Майже весь час дистанційного навчання був відсутній на уроках. Конфліктів з однокласниками та вчителями ліцею не мав. Товариський, доброзичливий. Вміє знаходити спільну мову із людьми різного віку. Сім`я, в якій проживає [PERSON] , повна. Батьки не приділяють належної уваги вихованню сина та не цікавляться успіхами дитини. Немає контролю від батьків за відвідуванням учнем онлайн-занять. Батьки не реагують на зауваження класного керівника та директора ліцею. З довідки Тихоновицького ліцею Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] навчається в 9 класі Тихоновицького ліцею. Навчальні досягнення середнього та низького рівня. Фізичний розвиток в межах норми. Потребує постійної уваги та контролю. Учень не виявляє зацікавленості до навчання. Майже весь час дистанційного навчання був відсутній на уроках. Конфліктів з однокласниками та вчителями ліцею не мав. Доброзичливий, емоційний, піддається чужому впливу. Часто замкнений в собі. Важко іде на контакт, має проблеми адаптації в соціумі. Сім`я, в якій проживає [PERSON] , повна. Батьки не приділяють належної уваги вихованню сина та не цікавляться успіхами дитини. Немає контролю від батьків за відвідуванням учнем онлайн-занять. Батьки не реагують на зауваження класного керівника та директора ліцею. Відповідно до інформації, наданої Управлінням освіти, сім`ї, молоді та спорту від 14.04.2025 №01-26/205 сім`я [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . В ній проживає мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , та двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьки ніде не працюють. З 2016 року сім`я перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, а також перебуває під соціальним супровідом. В ході роботи з сім`єю, фахівцем було надано комплекс соціальних послуг: консультування, інформування, надавалась гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування та засобів гігієни із залученням старости с. Тихоновичі [PERSON] . Систематичні бесіди про наведення порядку у будинку, санітарно-гігієнічні умови якого в жахливому стані, зловживання спиртними напоями не дали належних результатів. [PERSON] багато разів булла попереджена про неналежне виконання батьківських обов`язків, а також про вживання спиртними напоями. Зауваженнями фахівця із соціальної роботи батьки нехтували. Під час відвідування сім`ї [PERSON] , там панувала повна антисанітарія. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 19 вересня 2025 року [ADDRESS] , встановлено, що жтло будинку складається з 2-х кімнат, загальна площа будинку 76,3 м2, житлова - 54 м2, санітарний стан якого незадовільний та потребує покращення, біля входу в будинок захаращено смяттям. Продуктами харчування сім`я забезпечена не в повному обсязі. Паливом на опалювальний сезон не забезпечені. Батьками не створені належні умови для проживання, навчання та виховання дітей [PERSON] , [PERSON] . Неодноразово працівниками Служби у справах дітей, центру соціальних служб проводились рейди у с. Тихоновичі, а саме до сім`ї відповідачів, які були оформлені відповідними атками обстеження умов проживання від 30.11.2016р., 10.07.2017р., 26.04.2018р., 17.02.2020р., 26.01.2021р., 19.05.2021р., 04.01.2023р., 19.03.2025р. Згідно яких в будинку постійно був безлад, продуктів харчування завжди було обмаль, мати практичне займалась приготуванням їжі для сім`ї. Зі слів старшого сина їжу готує він сам. Діти не мають належного одягу, взуття, білизни, постільна білизна також відсутня. Санітарний стан будинку незадовільний. Всюди розкидані брудні речі, посуд у непристойному вигляді, що підтверджується долученими до актів фото приміщення. З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки це відповідатиме інтересам дітей. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Європейський суд з прав людини СПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З вищевикладеного, вбачається, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, які полягають в тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїхдітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Перебування батька в лавах ЗСУ не є підставою для відмови у позові про позбавлення його батьківських прав, оскільки суд оціює конкретні дії, а точніше його бездіяльність по відношенню до дітей, те, що він не виконував батьківські обов`язки і до своєї служби в ЗСУ. Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачами від виховання своїх дітей. Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. Мати/батько можуть бути позбавленні батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. З наведених мотивів, враховуючи інтереси дітей та з метою соціального захисту їх прав, суд приходить до висновку, що в інтересах дітей доцільно застосувати такий крайній захід до відповідачів, як позбавлення їх батьківських прав. Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1\~ст. 182 СК України\~вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З аналізу\~положення ч.\~5\~ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України\~вбачається,\~що розмір\~аліментів на\~двохдітей\~передбачено в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно абз. 2 ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини перелічені в ч. 1\~ст. 182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди будуть влаштовані діти, аліменти у розмірі згідно положень ч. 5\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~- 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову. Виходячи з положень\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті за дві позовні вимоги при поданні позову, а саме у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved