Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідач за адресою [ADDRESS] користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та гарячого водопостачання, а тому зобов`язана\~ оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконання покладених зобов`язань, за період з 01.12.2021 по 01.04.2025 року утворилась заборгованість у сумі 47\~549 грн. 12 коп. Крім суми заборгованості , просив стягнути за період з 21.01.2024 по 01.04.2025 року індекс інфляції в сумі 5 541,32 грн. та 3% річних в сумі 1 294,61 грн. та судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго Сакун А.С. підтримала позовну заяву. Відзив наданий представником відповідача не визнала, оскільки до позовної заяви наданий розрахунок, як доказ нарахування плати та існування заборгованості, який здійснений відповідно до норм чинного законодавства. Відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] , не зверталась із заявою про відмову від послуг та не повідомляла, що не проживає за вказаною адресою. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Дігтярь Л.А позовні вимоги не визнала, підтримала наданий відзив згідно якого, додатки до позовної заяви не містять розрахунків у паперовому вигляді, доказів їх направлення відповідачу, а отже позивачем не доведена обізнаність відповідача про розмір внесення плати за спожиті послуги, а також не підтверджено доказами обсяг споживання гарячої води і відповідно відповідачем не визнається і розмір нарахування 3% річних на суму боргу та інфляційних збитків У прохальній частині позову не відокремлено і суми по стягненню за надання послуги з постачання гарячої води та теплової енергії за двома різними договорами, як і нарахування. Відповідач повідомляє, що з 21.12.2023р. не перебуває на території України, а отже в будь-якому разі не міг споживати послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Позивачем не доведено належними допустимими доказами факту належності на праві власності відповідачу кв. [ADDRESS] або факту права користування цією квартирою. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] . У даній квартирі відповідач [PERSON] користується послугами\~підприємства по\~забезпеченню тепловою\~енергією у\~вигляді централізованого\~опалення та\~централізованого постачання\~гарячої води,які\~\~\~ надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»\~відповідно до „Правил надання населенню послуг з\~\~\~ централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення\~, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.\~\~\~\~\~\~\~ Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають\~у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначені\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.1\~Закону України\~ «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 5\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі пунктом 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, пунктом 5 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Відповідно до ст. 9 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З 01.05.2022 року введено в дію Закон України від 09.11.2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон № 2189-VIII). Нормами статті 12 Закону № 2189-VIII визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо від різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговування внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до пункту З Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189-VIII договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. При цьому договори про надання комунальних послуг, укладенні до введення в дію цього Закону зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. З 01.10.2021 року набрала чинності постанова КМУ № 1022 від 08.09.2021, якою затверджено публічні договори приєднання про надання послуг з теплової енергії. Відповідно до пункту З прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Станом на 01.12.2021 року співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] не повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення представника відповідача Дігтярь Л.А. щодо відсутності підстав стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги виходячи з наступного. Згідно ст. 7 ч.1 п. 6, ч.2 п.11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; споживач також інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ №630 від 21липня 2005 року, встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання); несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою (п.п.1,3 п.29). Виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) (п.п.14 п.32). Отже, за змістом наведених спеціальних норм вбачається, що звільнення споживача від сплати вартості комунальних послуг або ж зменшення їх розміру можливе за умови, що споживач письмово повідомив виконавця послуг про тимчасову відсутність за місцем реєстрації (проживання) із дорученням відповідного документа, що підтверджує такий факт. [PERSON] не надала доказів звернення до позивача із письмовою заявою про своє право на зменшення вартості отриманих послуг (звільнення від їх оплати). Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки відповідач [PERSON] офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилася від послуг, які надавались їй позивачем, то в неї виник обов`язок сплати цих послуги. Що стосується заперечень представника відповідача щодо не обізнаності відповідача про розмір внесення плати за спожиті послуги, проте матеріали справи містять розрахунок заборгованості як за послуги теплової енергії та постачання гарячої води . Даний розрахунок містить відомості щодо оплати відповідачем за певний період коштів в рахунок погашення боргу. Крім того, суд приймає до уваги, що у разі незгоди відповідача з наданим розрахунком, вона не позбавлена права надати свій контр розрахунок, проте такий до суду не надходив. Також відповідачем\~не надано\~доказів у\~розумінні ст.ст.\~76-80\~ЦПК України\~на спростування\~факту,\~що вона\~не є\~споживачем наданих\~позивачем послуг\~за адресою\~ [ADDRESS] Відповідно до ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, з 01.12.2021 між сторонами діє індивідуальний договір приєднання на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Приймаючи до уваги, що відповідач не у повному обсязі виконувала взяті на себе зобов`язання по оплаті наданих послуг, за період з 01 грудня 2021 року по 01 квітня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 47\~549 грн.12 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 2 ст.\~625\~ЦК\~України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 2 ст.\~7\~Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК\~України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Приймаючи до уваги, що відповідачем не своєчасно вносилась оплата за отримані послуги з теплопостачання, така заборгованість була погашена ним в ході розгляду справи, тому суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача за період з 21.01.2024 року по 01.04.2025 року нарахований індекс інфляції в сумі 5 541 грн.32 коп., 3% річних в сумі 1\~294,61 грн. Крім заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved