Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

04 серпня 2025 року [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 17.05.2019 у справі № 731/47/19 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Рішенням цього ж суду від 12.03.2019 стягнуто з Відповідача на користь Позивача аліменти на доньку у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісяця з 18.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. На момент ухвалення рішення і до 2022 року, Відповідач мав фінансову можливість сплачувати аліменти добровільно, оскільки мав постійне працевлаштування та постійний дохід. Однак у зв`язку з економічною ситуацією Відповідач втратив роботу і на даний час його фінансове становище змінилося, він не має постійного заробітку, а отже сума його заробітку (доходу) кожного місяця змінюється і не є стабільною. Посилаючись на викладене, Позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з Відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] , з 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму у розмірі 6000 гривень щомісячно. Ухвалою суду від 07.08.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 30.09.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання 30.09.2025 не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, через Представника на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі та визнання позову. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Отже, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з 22.08.2015 перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем, однак рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області шлюб між подружжям розірвано (а.с. 10-12). [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернігівській області (а.с. 9). Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 12.03.2019 у справі № 750/731/506/18 задоволено позов Позивача, стягнуто з Відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-15). Як зазначає Позивач, Відповідач не має постійного заробітку, сума його заробітку змінюється щомісяця і не є стабільною, а тому вважає що зміна стягнення аліментів на тверду грошову суму у розмірі 6000 гривень є справедливою. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Частина 2 ст. 51 Конституції України визначає обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Цей же обов`язок закріплено в ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що регламентують обов`язки батьків утримувати своїх дітей, зокрема ст. ст. 182, 183, 184 СК України, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17. Аналіз вищезазначених норм законодавства та судової практики свідчить про те, що позивачеві надано право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу). Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)\~визначено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України\~якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Згідно з п. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки Відповідач не заперечує проти позовних вимог, і це не суперечить вимогам статті 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачка при\~зверненні до\~суду з\~позовом про\~зміну способу\~стягнення аліментів\~звільнена від\~сплати судового\~збору на\~підставі ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~а тому,\~враховуючи вимоги\~ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~в дохід\~держави підлягає\~стягненню 1211 грн судового збору. На підставі ст. ст. 180-181,183,184,192 СК України,

Outcome: approved