Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Представник ТОВ «Управляюча компанія «Вітряні парки України» звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та Громадської організації «КОД 21» про захист ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ «УК «Вітряні парки України» код ЄДРПОУ (37944343) підприємство, що з початком повномасштабного вторгнення рф було релоковане в Закарпатську область, здійснює господарську діяльність у сфері вітроенергетики. При цьому, за час своєї діяльності на території Закарпатської області підприємство неодноразово «стикається» з недобросовісною журналістською діяльністю, яка супроводжується поширенням неправдивої інформації. Так, 18.04.2025 року відповідачем Громадською організації «КОД 21» на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook, профіль « [INFO] » (є сторінкою в соціальній мережі Facebook Громадської організації «Код 21»), було опубліковано пост щодо здійснення господарської діяльності позивачем, а саме будівництва, запуску та роботи вітроенергетичних установок, що містить неправдиві відомості. В подальшому, від відповідача Громадської організації «КОД 21» дану публікацію було опубліковано відповідачем [PERSON] у своєму профілі соціальної мережі Facebook « [PERSON] ». Сторінки вказаних профілів у мережі Facebook веде одна людина [PERSON] . Ознайомившись з текстом вищевказаного повідомлення в мережі Facebook позивач повідомляє та констатує, що інформація викладена в повідомленні є недостовірною та такою, що заподіює шкоду його діловій репутації, так як не відповідає фактичним обставинам здійснення господарської діяльності позивача. Відповідачем поширено наступну недостовірну інформацію щодо господарської діяльності позивача, зокрема: «Ці дві ВЕУ монтують без відповідних дозвільних документів без екологічного висновку» - дана інформація є недостовірною, так як наявні позитивні висновки оцінки впливу на довкілля щодо відповідних двох ВЕУ які знаходяться на стадії монтажу, а саме: - Висновок оцінки впливу на довкілля Міндовкілля № 21/01-7502/1 від 09.09.2024 р.; - Висновок оцінки впливу на довкілля Міндовкілля № 21/01-8753 від 08.01.2025 р. «Але ТОВ «УК «Вітряні парки України» методично ігнорують вимоги законодавства і заливають бетонні основи та монтують щогли вітроустановок у рамках дозволів ДАБІ на підготовчі роботи без екологічного висновку» - дана інформація є недостовірною, так як: - наявні всі необхідні документи щодо будівництва, а саме: Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІУ051250115396; Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІУ051250328681. Представник позивача зазначає, що вищенаведені дії відповідачів грубо порушують норми чинного законодавства щодо права на недоторканість ділової репутації юридичної особи, яке захищається законом шляхом спростування недостовірної інформації. Поширення неправдивої інформації щодо позивача, порушує його особисті немайнові права шляхом приниження його ділової репутації та дискредитують його як суб`єкта господарювання. Відповідачами шляхом поширення недостовірної інформації принижену ділову репутацію ТОВ «УК «Вітряні парки України» та завданно останньому відповідно моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 50 000, 00 гривень. При цьому, позивач зазначає, що у випадку задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та судових витрат, ТОВ «УК «Вітряні парки України» зобов`язується всі суми стягнення перерахувати на рахунки підтримки Збройних Сил України. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить : 1) визнати недостовірною та такою, що порушує немайнове право на недоторканість ділової репутації ТОВ «УК «Вітряні парки України» інформацію опубліковану в повідомленнях 18.04.2025 року [PERSON] в соціальній мережі Facebook профілем « [PERSON] » у вигляді фактичних тверджень наведених у вказаному повідомомленні наступного змісту: - «Ці дві ВЕУ монтують без відповідних дозвільних документів без екологічного висновку»; - «Але ТОВ «УК «Вітряні парки України» методично ігнорують вимоги законодавства і заливають бетонні основи та монтують щогли вітроустановок у рамках дозволів ДАБІ на підготовчі роботи без екологічного висновку»; 2) визнати недостовірною та такою, що порушує немайнове право на недоторканість ділової репутації ТОВ «УК «Вітряні парки України» інформацію опубліковану в повідомленні 18.04.2025 року Громадською організацією «Код 21» в соціальній мережі Facebook профілем «Закарпаття екологічне» від 18.04.2025 року у вигляді фактичних тверджень наведених у вказаному повідомомленні наступного змісту: - «Ці дві ВЕУ монтують без відповідних дозвільних документів без екологічного висновку»; - «Але ТОВ «УК «Вітряні парки України» методично ігнорують вимоги законодавства і заливають бетонні основи та монтують щогли вітроустановок у рамках дозволів ДАБІ на підготовчі роботи без екологічного висновку»; 3) зобов`язати відповідача - [PERSON] протягом 10 днів з моменту набуття законної сили рішення суду спростувати вказані висловлювання якими порушуються особисті немайнові права позивача шляхом опублікування резолютивної частини в соціальній мережі Facebook на сторінкці профілю « [PERSON] » та не видаляту дану публікацію; 4) зобов`язати відповідача - Громадську організацією «Код 21» протягом 10 днів з моменту набуття законної сили рішення суду спростувати вказані висловлювання якими порушуються особисті немайнові права позивача - ТОВ «УК «Вітряні парки України» шляхом опублікування резолютивної частини в соціальній мережі Facebook на сторінці профілю « [INFO] » та не видаляту дану публікацію; 5) стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду заподіяну діловій репутації в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок порівну; 6) судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідачів Крат В.Ф. в інтересах відповідачів [PERSON] та Громадської організації «КОД 21» подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачі не визнають позов з тих підстав, що висловлювання «Ці дві ВЕУ монтують без відповідних дозвільних документів без екологічного висновку» не містить зазначення особи, яка проводить монтаж ВЕУ. «Але ТОВ «УК «Вітряні парки України» методично ігнорують вимоги законодавства і заливають бетонні основи та монтують щогли вітроустановок у рамках дозволів ДАБІ на підготовчі роботи без екологічного висновку.» Позивач не надав доказів, що поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Тобто, позивачем не доведено наявність складу юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову. Висновок оцінки впливу на довкілля Міндовкілля № 21/01-8753 від 08.01.2025 р. не має відношення до ВЕУ, про які йдеться у дописі, т.я. земельні ділянки, на яких здійснюється дана планована діяльність, знаходяться не у зоні видимості з місця де зроблене фото. Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІУ051250115396 та Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІУ051250328681 не стосуються вказаних у претензії Висновків ОВД. Не у зоні видимості з місця де зроблене фото знаходиться земельна ділянка 2121581000:03:002:0054, для якої видане Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІУ051250115396. Дані документи між собою не пов`язані і не можуть бути підтвердженням того, що інформація у дописі є недостовірною, т.я. не стосуються зони видимості місця, з якого було зроблене фото. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди представник відповідачів вказує, що позивач не зазначив позовні вимоги в частині моральної шкоди до кожного з відповідачів, а просить стягнути «порівну». При задоволенні позову суд має вказати присуджену суму з кожного відповідача. Позивач зазначає, що у випадку задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та судових витрат, ТОВ «УК «Вітряні парки України» зобов`язується всі суми стягнення перерахувати на рахунки підтримки Збройних Сил України. Тобто, метою позову є не поновлення порушеного права, а «покарання» журналістки. Публікація вступної та резолютивної частини рішення суду, яка містить персональні дані відповідачки [PERSON] у справі буде порушувати ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 32 Конституції України, які гарантують право на захист приватного життя. Враховуючи вищевикладене представник відповідачів просить суд в задоволенні позову відмовити. Представник позивача [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, за яким стверджує, що наведені у відзиві на позов доводи жодним чином не спростовують обставини викладені в позовній заяві та відповідно не можуть бути підставами для відмови у задоволенні позову. Представник позивача Сочка В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та просив суд такі задоволити. Додатково пояснив, що сторона позивача не заперечує, щоб персональні дані відповідачки [PERSON] не зазначалися при опублікуванні спростування поширеної інформації щодо позивача. Вимога позивача про стягнення моральної шкоди з відповідачів «порівну» означає стягнення рівних сум з кожного відповідача в межах заявленої моральної шкоди, а саме по 25 000,00 грн з кожного відповідача. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів Крат В.Ф. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та просили суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та дописи, виконані 18.04.2025 року [PERSON] на особистій сторінці « [PERSON] » в соціальній мережі Facebook за посиланням: [INFO] та Громадською організацією «Код 21» на особистій сторінці « [INFO] » в соціальній мережі Facebook за посиланням: [INFO] = [NUMBER] &id= [NUMBER] &rdid=3DrSWBclnP9xQKvt, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та перевіривши усі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до статтей 12,\~13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «УК «Вітряні парки України», код ЄДРПОУ 37944343 - це підприємство, що з початком повномасштабного вторгнення рф було релоковане в Закарпатську область та здійснює господарську діяльність у сфері вітроенергетики. Згідно зі статтею 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Згідно з статтею 1 Закону України "Про інформацію", норми якої кореспондуються з частиною 1 статті 200 ЦК України, під інформацією розуміються будь-які відомості та/ або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Згідно з статтею 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Частиною 4 статті 32 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до частини першої статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка порушує право на ділову репутацію юридичної особи. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). При розгляді справ зазначеної категорії необхідно враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (пункт 15 вищенаведеної постанови Пленуму ВСУ). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. 18.04.2025 року відповідачем Громадською організації «КОД 21» на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook, профіль «Закарпаття екологічне» (є сторінкою в соціальній мережі Facebook Громадської організації «Код 21»), було опубліковано пост щодо здійснення господарської діяльності позивачем, а саме будівництва, запуску та роботи вітроенергетичних установок. В подальшому, від відповідача Громадської організації «КОД 21» дану публікацію було опубліковано відповідачем [PERSON] у своєму профілі соціальної мережі Facebook « [PERSON] ». Сторінки вказаних профілів у мережі Facebook веде одна людина [PERSON] . Було поширено публікації наступного змісту: «Ці дві ВЕУ монтують без відповідних дозвільних документів без екологічного висновку»; «Але ТОВ «УК «Вітряні парки України» методично ігнорують вимоги законодавства і заливають бетонні основи та монтують щогли вітроустановок у рамках дозволів ДАБІ на підготовчі роботи без екологічного висновку». З письмових доказів, які містяться в матеріалах справи суд встановив, що поширена відповідачами інформація є недостовірною, оскільки в позивача наявні позитивні висновки оцінки впливу на довкілля щодо відповідних двох ВЕУ, які знаходяться на стадії монтажу, а саме: - Висновок оцінки впливу на довкілля Міндовкілля № 21/01-7502/1 від 09.09.2024 р.; - Висновок оцінки впливу на довкілля Міндовкілля № 21/01-8753 від 08.01.2025 р. В оспорюваній інформації йдеться про вітряну електричну установку (ВЕУ) № 2 та вітряну електричну установку (ВЕУ) № 5. Для цих ВЕУ була пройдена встановлена законодавством процедура оцінки впливу на довкілля, що підтверджується Висновком оцінки впливу на довкілля Міндовкілля № 21/01/7507/1 від 20.09.2024 року, який додала до відзиву представник відповідачів. Таким чином відповідачам було відомо, про наявність даного висновку, відповідно недостовірна інформація щодо позивача була поширена ними свідомо. Поширена відповідачами інформація є недостовірною, оскільки у позивача наявні всі необхідні документи щодо будівництва, а саме: 1) Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІУ051250115396; 2) Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІУ051250328681. Дані повідомлення вказують на законність монтажних робіт вітряних електричних установок. Опублікована відповідачами інформація від 18.04.2025 року була неодноразово поширена: - за постом профіля «Закарпаття екологічне» (ГО «КОД 21») - 115 поширень, 13 коментарів; - за постом профілю « [PERSON] » - 13 поширень, 10 коментарів. Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. У даному випадку, інформація, поширена відповідачами про позивача не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо, вона не є припущенням чи критикою позивача, її можна перевірити на достовірність, тому вона не є оціночними судженнями, а фактичним твердженням та відповідно недостовірною інформацією. Оскільки поширена інформація є твердженням про факти, яких не існувало, які не були перевірені відповідачем та які не можуть бути підтверджені, оспорювана позивачем інформація підлягає спростуванню, відповідно вимога позивача про захист ділової репутації підлягає задоволенню. Недостовірна інформація про позивача, поширена відповідачами, порушує принцип презумпції добропорядності, чим створюється негативне уявлення про нього і заподіюється шкода його правам та інтересам. Поширення неправдивої інформації щодо суб`єкта господарювання - Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Вітряні парки України» порушує особисті немайнові права позивача шляхом приниження його ділової репутації та дискредитують його як суб`єкта господарювання, оскільки поширені відповідачем відомості щодо неправомірної підприємницької чи іншої діяльності цього підприємства впливають на оцінку цієї юридичної особи як учасника суспільних відносин, як перед органами державної влади, місцевого самоврядування, контролюючими органами так і перед контрагентами з господарської діяльності Товариства. Пленум Верховного Суду України в Постанові від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказав, що праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. За поширення недостовірної інформації особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності, а шкода, завдана таким розповсюдженням, може бути нанесена як фізичній, так і юридичній особі. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. За приписами статті 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту права визначено відшкодування немайнової шкоди. Шкодою визначається будь-яке знецінення майнового або немайнового блага, що охороняється правом. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, у тому числі, у приниженні ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує наступні обставини. Відповідачі допустили поширення про позивача в соціальній мережі Facebook недостовірної, невідповідаючої дійсності інформації, що принижує ділову репутацію позивача. Дії відповідачів є протиправними та винними. Суд бере до уваги доводи представника позивача про те, що відповідачами шляхом поширення недостовірної інформації принижену ділову репутацію ТОВ «УК «Вітряні парки України» та, відповідно, завданно останньому моральну шкоду. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вирішує, що заявлений позивачем до стягнення розмір гррошового відшкодування (по 25 000 грн з кожного з відповідачів) є завищеним, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задоволити частково та стягнути з відповідачів на користь позивача по 10 000,00 грн моральної шкоди. За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 6 298,24 грн, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, у рівних частинах з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved