Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

08 травня 2025 року представник [PERSON] адвокат Козак І.О. звернувся в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, як спадкоємця другої черги, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/14 частку житлового будинку із господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/14 частку житлового будинку із господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13.12.2017 року (справа № 683/2354/17). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] , який є єдиним спадкоємцем другої черги за законом. Однак, за життя [PERSON] не оформила в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/14 частку вищевказаного житлового будинку та на день її смерті вказана частка права власності не зареєстрована, а також на неї відсутні інші правовстановлюючі документи. На підставі чого приватним нотаріусом Мельник Л.П. позивачу було відмовлено у оформлені права власності на частку нерухомого майна. Крім того, житловий будинок із господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року головою двору та єдиним членом була [PERSON] . В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, у випадку визнання позову відповідачем, просить суд розглянути справу у підготовчому засіданні та задовільнити позовні вимоги. Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, також подали до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позовні вимоги визнають повністю у підготовчому засіданні. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року головою та єдиним членом колгоспного двору була [PERSON] , що підтверджується довідкою Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 07.05.2025 року за № 234. Згідно довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» №3129 від 09.04.2025 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрований. Отже, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.563 ЦК УРСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір й станом на 15.04.1991 року головою та єдиним членом цього колгоспного двору була лише [PERSON] , тому спірний будинок є її власністю. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданої виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 17.02.2014 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13.12.2017 року (справа № 683/2354/17) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 13/14 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 27.12.2017 року. Вказані обставини також підтверджується матеріалами спадкової справи № 464/2014 від 16.07.2014 року заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою, до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Частиною 1 статті 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом також встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, виданої Старокостянтинівським відділом ДРАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) повторно 20.03.2024 року, в м. Нова Каховка Каховського району Херсонської області [INFO] померла [PERSON] , яка була для позивача [PERSON] рідною сестрою, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.12.1975 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 27.10.1950 року, яка змінила прізвище на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу 12.07.1974 року з [PERSON] , згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 29.11.2016 року. 30 вересня 2024 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом, приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Мельник Л.П. заведено спадкову справу №63/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем другої черги за законом до майна померлої [INFO] рідної сестри [PERSON] , зокрема на 1/14 частку у спірному будинковолодінні, яка належала померлій, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проте не оформила в порядку спадкування. 23 квітня 2025 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Мельник Л.П. відмовлено [PERSON] є у видачі свідоцтва на 1/14 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих в [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нього. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Досліджені судом докази свідчать, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/14 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , які належали її, після смерті матері [PERSON] , проте не оформила своє право власності на частку. Таким чином, [PERSON] належить на праві власності 13/14 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , а також він є єдиним спадкоємцем до майна померлої рідної сестри [PERSON] . З огляду на викладене, за [PERSON] слід визнати право власності на 1/14 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Outcome: approved