Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, в обґрунтування якого вказала, що 15.02.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Гранд Вітара» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких загинула на місці. Постановою СУ ГУНП в Донецькій області від 29.03.2024, кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок вищевказаної ДТП їй, як матері загиблої, було завдано матеріальну та моральну шкоду. Відповідачем, в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-ІV) їй виплачено 85200 грн та в рахунок відшкодування витрат на поховання, передбачених п. 27.4 ст. 27 Закону № 1961-ІV виплачено 9550 грн. Крім того, відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону № 1961-ІV, вона має право на відшкодування утриманцям загиблої особи у розмірі 36 мінімальних місячних заробітних плат, що в розрахунку становить 255600 грн (7100 грн. х 36). За п. 27.5 ст. 27 Закону № 1961-ІV, загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`я однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Постановою НБУ від 30.05.2022 № 109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхових сум за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих встановлений ліміт у сумі 320000 грн. Таким чином, 320000 85200 9550 = 225250 грн, саме цю суму вона просить стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування пов`язаного з втратою годувальника для матері пенсіонерки, встановленої 27.2 ст. 27 Закону № 1961-ІV. Відповідачем відзив на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи \~ \~ \~ \~Позивач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому ЦПК України, представник позивача надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та участі позивача. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. 05.08.2025 задоволено клопотання представника відповідача та та справу відкладено на 25.09.2025 для надання відзиву на позовну заяву. 08.08.2025 задоволено клопотання представника відповідача та йому наданий доступ до справи в системі «Електронний суд». Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. \~ \~ \~ \~Суд вважає,\~що в\~справі є\~достатньо матеріалів\~про права\~i\~взаємовідносини сторін\~i\~немає необхідності\~вислуховувати особисті\~пояснення осіб,\~які не\~з`явилися до\~суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі 30.05.2025 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, призначений розгляд справи по суті на 05.08.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 15.02.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Гранд Вітара» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких загинула на місці. Постановою СУ ГУНП в Донецькій області від 29.03.2024, кримінальне провадження щодо [PERSON] закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно полісу № АР6973420, станом на 15.02.2024 відповідальність водія транспортного засобу «Гранд Вітара» д.н.з. [NUMBER] застрахована відповідачем. 12.03.2024 позивач звернулася до відповідача з повідомленням про ДТП внаслідок якої загинула [PERSON] , де зокрема надала довідки про доходи свої та загиблої [PERSON] та із заявою про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника (для батьків) у сумі 255600 грн (100% відшкодування, що належить матері загиблої). На заяву позивача від 12.03.2024 про виплату страхового відшкодування відповідач надав відповідь № 293 від 17.05.2024, відповідач, з посиланням на п. 27.2 ст. 27 Закону № 1961-ІV, ч. 1 ст. 1200 ЦК України, ч. 1 ст. 202 СК України зазначив, що для подальшого розгляду заяви про виплату страхового відшкодування пропонують направити на їх адресу документи, які підтверджують що вона на момент смерті [PERSON] потребувала матеріальної допомоги та перебувала на утриманні загиблої. Згідно пенсійного посвідчення позивача, вона перебуває на несії за віком з 01.04.2002 довічно. Згідно довідки ГУ ПФУ в Донецькій області, позивач перебуває на обліку та отримала пенсію за віком з лютого 2023 по січень 2024 у сумі 46006,55 грн. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Костянтинівської міської ради «Стоматологічна поліклініка», [PERSON] , займаючи посаду бухгалтера, отримала дохід з лютого 2023 по січень 2024 у сумі 80800,00 грн. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.\~1,\~2,\~5\~ст.\~1187\~ЦК України,\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана з\~використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що шкоду потерпілій заподіяно джерелом підвищеної небезпеки і не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілої особи. Відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону № 1961-ІV, страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. За змістом\~ч.\~1\~ст.\~1200\~ЦК України,\~у разі\~смерті потерпілого\~право на\~відшкодування шкоди\~мають непрацездатні\~особи,\~які були\~на його\~утриманні або\~мали на\~день його\~смерті право\~на одержання\~від нього\~утримання,\~а також\~дитина потерпілого,\~народжена після\~його смерті. Шкода\~відшкодовується: 1)\~дитині \~до досягнення\~нею вісімнадцяти\~років (учню,\~студенту \~до закінчення\~навчання,\~але не\~більш як\~до досягнення\~ним двадцяти\~трьох років); 2)\~чоловікові,\~дружині,\~батькам (усиновлювачам),\~які досягли\~пенсійного віку,\~встановленого законом,\~-\~довічно; 3)\~особам з\~інвалідністю \~на строк\~їх інвалідності; 4)\~одному з\~батьків (усиновлювачів)\~або другому\~з подружжя\~чи іншому\~членові сім`ї\~незалежно від\~віку і\~працездатності,\~якщо вони\~не працюють\~і здійснюють\~догляд за:\~дітьми,\~братами,\~сестрами,\~внуками померлого,\~-\~до досягнення\~ними чотирнадцяти\~років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Таким чином, позивачу, як матері загиблої, для отримання регламентної виплати за п. 27.2 ст. 27 Закону № 1961-ІV, необхідно підтвердити, що вона є непрацездатною особою, яка була на утриманні загиблої або мала на день її смерті право на одержання від неї утримання. На заяву позивача про виплату страхового відшкодування, передбаченого п. 27.2 ст. 27 Закону № 1961-ІV, відповідач також просив документи, які підтверджують, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] потребувала матеріальної допомоги та перебувала на утриманні загиблої. Зміст поняття «непрацездатні громадяни» визначено у статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої непрацездатні громадяни особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Суд вважає, що позивач є непрацездатною особою, оскільки вона є пенсіонеркою, що підтверджено пенсійним посвідченням. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при вирішенні позовів про відшкодування шкоди, заподіяної втратою годувальника, слід мати на увазі, що право на відшкодування такої шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого, незалежно від родинних зв`язків, або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більше ніж десятимісячного строку після його смерті. Позивачка отримувала пенсію за віком, яка майже вдвічі менше за отриманого доходу її загиблої доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, позивач будучи непрацездатною та отримуючи дохід у вигляді пенсії за віком, враховуючи її невеликий розмір, мала на день смерті доньки право на одержання від останньої утримання, а отже, має право на страхове відшкодування шкоди, завданої смертю її доньки. Постановою НБУ від 30.05.2022 № 109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір страхових сум за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 320000 грн на 1 особу. Враховуючи вимоги п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-ІV, а також зазначення позивачем у позові, що вона вже отримала відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-ІV у сумі 85200 грн та відшкодування витрат на поховання, передбачених п. 27.4 ст. 27 Закону № 1961-ІV у сумі 9550 грн, то за таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у сумі 2252,50 грн. Щодо вимоги розподілу судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якої остання прохає стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25000 грн, суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 26.02.2024 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» був укладений Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги за п. 4.1 якого об`єм та вартість послуг Адвокатського об`єднання та порядок їх сплати передбачено в додатку (додатках) до цього Договору, що є його невід`ємними частинами. Жодних додатків на виконання п. 4.1 Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 26.02.2024 до позовної заяви не надано, як не надано й жодних документів на підтвердження сплати 25000 грн. Тобто, наданий адвокатом детальний розрахунок робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої (правової) допомоги від 23.09.2024, не підтверджується належними та допустими доказами, а саме додатками, передбаченими у п. 4.1 Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 26.02.2024. Таким чином суд вважає, що у стягненні витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, необхідно відмовити. На підставі ст. 202 СК України, ст.ст. 1200, 1187 ЦК України, Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №\~1961-ІV та

Outcome: approved