Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Адвокат Пропадущий А.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «АЛЕКС ПАТНЕР-2020» про стягнення заборгованості по заробітній платі, розірвання трудового договору, стягнення вихідної допомоги та стягнення моральної шкоди. Позов обгрунтовує тим, що 06.05.1996 року Гречина Д, згідно з наказу №1-к прийнята по переводу на посаду технічного експерта Черкаського експертно-технічного центру Державного комітету України по нагляду за охороною праці. 01.03.2006 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно - технічний центр». 07.08.2008 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно- технічний центр національного інституту промислової безпеки та охорони праці». 26.10.2010 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держгірпромнагляду України». 05.06.2015 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці». Згідно до наказу ДП «Черкаський експертно технічний центр Держпраці» №19-К від 01.04.2016 року [PERSON] переведено на посаду начальника відділу експертиз. Відповідно до п.1.2 Статуту ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці» є правонаступником ДП «Черкаський експертно-технічний центр держнаглядохоронпраці». 05.04.2021 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ «Айденіс Торг» укладено договір у купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності-єдиного майнового комплексу ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці». Пунктом 4.1. Договору передбачено, що покупець, який придбав об`єкт приватизації, як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав і обов`язків відповідно до умов Договору та законодавства України. Пунктом 7.4.6. Договору передбачено, що покупець зобов`язаний не допускати утворення простроченої заборгованості перед працівниками підприємства по заробітній платі. 27.04.2021 року наказом №0427-0 Управління забезпечення реалізації повноважень у Черкаській області Регіонального відділення фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях затверджено результат продажу об`єкта малої приватизації державної власності, єдиного майнового комплексу ДП «Черкаський експертно -технічний центр Держпраці». Згідно наказу №0020-0 від 13.01.2022 року Управління забезпечення реалізації повноважень у Черкаській області Регіонального відділення фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях припинено юридичну особу - ДП «Черкаський експертно -технічний центр Держпраці» шляхом реорганізації (приєднання) до ТОВ «Айденіс Торг», який є правонаступником усіх прав та обов`язків цього державного підприємства. Створено комісію з реорганізацію (приєднання) підприємства. Станом на 30.09.2024 року відповідач заборгував їй заробітну плату у розмірі 195 934,20 грн. Відповідно до штатного розпису ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», затвердженого 01.5.2022 року місячна заробітна плата начальника відділу експертиз - експерта технічного з промислової безпеки складає 6710,00 грн. Згідно до п.2 наказу ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» від 11.01.2021 року №1 встановлено [PERSON] доплату у розмірі 50% посадового окладу за розширену зону обслуговування. Згідно довідки про робочий час від 31.10.2024 №4 (січень 2023 жовтень 2004 року). Сума до виплати (лютий 2023 - вересень 2024 року складає 195934,20 грн.). За лютий 2023 року виплачено 1000,00 грн. (згідно до виписки банківської картки) Відпрацьовано 434 робочих днів при нормі робочого часу 434 робочих Залишкова сума до виплати станом на 30.09.2024 року становить 195 934, 20 грн. 13.06.2024 року вона, звернулася до голови ліквідаційної комісії ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці - директора ТОВ «Айденіс торг» з заявою про звільнення її з 20.06.2024 року з займаної посади за ч.3 ст. 38 КЗпП, у зв`язку з невиконанням роботодавцем по відношенню до неї законодавства про працю, умов колективного договору, а саме з систематичною невиплатою заробітної плати, але відповіді не отримала. Відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили. Згідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Штатним розписом ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» затвердженим 01.05.2022 року, заробітна плата начальника відділу експертиз - експерт технічний з промислової безпеки передбачає 9760 х 3 = 29280 грн. Також вказує на те, що відповідач повинен сплатити їй компенсацію за невикористану відпустку в сумі 41600 грн. Крім того, позивач вважає, що незаконним діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в неотртманні коштів на проживання на протязі певного періоду часу, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї. Розмір моральної шкоди вона оцінює в розмірі 15000 грн. Просить суд розірвати трудовий договору укладений між ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», правонаступником якого є ТОВ «Айденіс Торг» правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» та [PERSON] на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, зобов`язати ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» видати наказ про звільнення позивача з посади за ч.3 ст. 38 КЗпП України, видати належним чином заповнену трудову книжку; стягнути з ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 195934,20 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 41600 грн., вихідну допомогу при звільненні у розмірі 29280 грн., та моральну шкоду в сумі 15000 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2024 року відкрите спрощене позовне провадження у справі. 27.02.2025 року до суду надійшла заява ТОВ «АЛЕКС ПАРТНЕР-2020» про залучення до участі у справі правонаступника відповідача. Заяву обгрунтовує тим, що ТОВ «Айденіс Торг» зобов`язалось не допускати утворення простроченої заборгованості перед працівниками підприємства по заробітній платі (п.7.4.6). Цей пункт Договору не було виконано ТОВ «АйденісТорг», у зв`язку з чим Регіональне відділення фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до ТОВ «Айденіс Торг», ТОВ «Олисайт», ТОВ «Алекс Партнер-2020» (як добросовісного набувача нерухомого майна) про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності від 05.04.2021 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.07.2023 року, витребування нежитлового приміщення. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08 січня 2025 року у справі 925/1230/24 затверджено мирову угоду, укладену між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, ТОВ «Айденіс Торг» та ТОВ «Алекс Партнер-2020». 12.02.2025 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна Уккраїн по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, ТОВ «Айденіс Торг» та ТОВ «Алекс Партнер-2020» укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності - єдиного майнового комплексу держави. Пунктом 1 Договору від 12.02.2025 року визначено, що з моменту укладення та нотаріального посвідчення цього договору про внесення змін до Набувача (ТОВ «Алекс Партнер-202о переходять всі права та обов`язки покупця (ТОВ «Айденіс Торг») малої приватизації. Отже до ТОВ «Алекс Партнер-2020» перейшли права та обов`язки покупця за Договором від 05.04.2021 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», у тому числі, щодо погашення заборгованості державного підприємства із заробітної плати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2025 року, яка постановлена без оголошення перерви та занесена до протоколу судового засідання, до участі в справі було залучено правонаступника ТОВ «Айденіс Торг» ТОВ «Алекс Партнер-2020». 08.04.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ТОВ «Алекс Партнер 2020» просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що матеріали позовної заяви не містять доказів систематичної невиплати заробітної плати [PERSON] . Сама позивачка також не вказує ні у заяві на звільнення з роботи, датованій 13.06.2024, ні у позовній заяві, коли саме відповідачем було систематично не виплачено нараховану заробітну плату. Посилання у позовній заяві на не забезпечення позивачки роботодавцем матеріально-технічними засобами, необхідними для виконання планових завдань, не забезпечення належних умов праці, є безпідставними. Так, з 2021 року ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» перебуває у стані припинення, тобто, підприємство фактично не здійснювало свою діяльність та будь-яких планових завдань перед працівниками підприємства не ставилось. Крім того позивачка також не вказує, коли саме, в який період відбувалось, вчинене на думку позивачки, порушення з боку роботодавця. Не містить позовна заява і доказів звернення позивачки до керівництва Підприємства щодо вказаних, на думку позивачки, порушень. Строк дії колективного договору ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» закінчився у 2017 році, коли ДП ще працювало та повинно було затвердити новий колективний договір. Отже ця обставина не може вважатись порушенням, вчиненим відповідачем, який повинен ліквідувати підприємство, у зв`язку із чим працівники повинні бути звільнені з роботи. Слід звернути увагу, що позивачці було достеменно відомо про перебування ДП у стані припинення з 2020 року, тому вона повинна була розуміти, що підприємство не буде працювати, а працівники у свою чергу не будуть виконувати свої посадові обов`язки. 10.012023 року був звільнений директор ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» [PERSON] , а 10.03 2023 року - головний бухгалтер [PERSON] , що підтверджується копіями наказів № 10/1 від 10.01.2023 (надано позивачкою) та № 06/5/1 від 08.03.2023 (додано до відзиву). Жодних наказів про покладення обов`язків директора та бухгалтера на інших працівників відповідачем не виявлено. Отже фактично із березня 2023 року у ДП була відсутня посада бухгалтера, у зв`язку із чим відсутня і відповідна первинна бухгалтерська документація щодо заробітної плати. До позовної заяви додано довідку № 4 від 31.10.2024, підписану інспектором з кадрів Перепеляк Н., у якій вказано, що згідно табелів робочого часу ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» [PERSON] за період з січня 2023 року по жовтень 2024 оку включно відпрацювала повні робочі місяці. Водночас під час дослідження документації ДП за 2023-2024 роки членами ліквідаційної комісії не виявлено табелів обліку робочого часу працівників ДП за вказаний період. Під час бесіди із інспектором з кадрів Перепеляк Н. остання повідомила членам ліквідаційної комісії, що табелі обліку робочого часу у вказаний період не велися. Слід звернути увагу на виписку по банківській картці [PERSON] за період з 01.01.2022 по 25.06.2024, доданої до позовної заяви, із якої зрозуміло, що позивачка у період з лютого 2023 року по листопад 2023 року (інший період відсутній у матеріалах позовної заяви) отримувала заробітну плату у ТОВ «ТЦЕД». Згідно із інформацією пенсійного фонду України, також наданою позивачкою, у вказаний період було сплачено внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування [PERSON] ТОВ «Центр експертизи та діагностики» за період з лютого 2023 року по березень 2024 року. Із наведених документів слідує логічний висновок, що позивачка не могла відпрацювати повні робочі місяці за вказаний період у ДП «Черкаський експертно- технічний центр Держпраці» та одночасно працювати у ТОВ «Центр експертизи та діагностики». Отже надана інспектором з кадрів [PERSON] довідка № 4 від 31.10.2024 не є належним та достовірним доказом. Крім того з інформації пенсійного фонду України видно, що ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці» не нараховував позивачці заробітну плату та не сплачував внески на обов`язкове державне пенсійне страхування позивачки із квітня 2023 року. У довідці № 3 від 06.10.2024, підписаній інспектором з кадрів Перепеляк Н. про кількість днів невикористаної відпустки та додаткової відпустки, згідно Колективного договору, позивачкою [PERSON] за період з 06.05.2020-06.10.2024, не вказано на підставі яких документів було зазначено цю інформацію. Враховуючи, що положення колективного договору припинили свою дію з 2017 року, нарахування додаткових відпусток за умовами колективного договору є неправомірним. Отже позивачкою не надано належних та достовірних доказів існування невикористаних днів щорічної основної та додаткових відпусток та їх кількості. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача 06.05.1996 року Гречина Д, згідно з наказу №1-к прийнята по переводу на посаду технічного експерта Черкаського експертно-технічного центру Державного комітету України по нагляду за охороною праці. 01.03.2006 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно - технічний центр». 07.08.2008 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно- технічний центр національного інституту промислової безпеки та охорони праці». 26.10.2010 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держгірпромнагляду України». 05.06.2015 року назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці». 05.04.2021 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ «Айденіс Торг» укладено договір у купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності-єдиного майнового комплексу ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці» код за ЄДРПОУ 22800764 за результатами електронного аукціону №UA-PS-2021-02-11-000043-2. Згідно п.1.1. договору, продавець зобов`язується передати у власність продавцю, котрий став переможцем електронного аукціону №UA-PS-2021-02-11-000043-2, який відбувся 09.03.2021 року, об`єкт малої приватизації державної власності: єдиний майновий комплекс державного підприємства ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці» Пунктом 4.1. Договору передбачено, що покупець, який придбав об`єкт приватизації, як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав і обов`язків відповідно до умов Договору та законодавства України. Відповідно до п.п.7.4.4. покупець зобов`язаний протягом двох місяців погасити заборгованість по заробітній платі, яка складається на дату підписання акту приймання-передачі державного майна (т.1 а. 122-129). 30.11.2021 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській,Черкаській та Чернігівських областях видано наказ №0986-0 «Про припинення юридичної особи державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці (код за ЄДРПОУ 22800764)» (т1. а.118-119). Згідно вказаного наказу: «припинити юридичну особу державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом реорганізації (приєднання) до ТОВ «АЙДЕНІС ТОРГ», який є правонаступником усіх прав та обов`язків цього державного підприємства» (п.1 наказу); «створити комісію з реорганізації (приєднання) Підприємства у складі: Миргородський О.О., Мороз С.С., [PERSON] . Береславський І.О.» (п 2. наказу); «до Комісії переходять повноваження щодо управління справами підприємства, Голова Комісії, її члени представляють юридичну особу у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені підприємства, яке припиняється. 13.01.2022 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській,Черкаській та Чернігівських областях було видано наказ №0020-0 «Про припинення юридичної особи державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці (код за ЄДРПОУ 22800764)» (т.1.а.121-122). Згідно вказаного наказу: «припинити юридичну особу державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом реорганізації (приєднання) до ТОВ «АЙДЕНІС ТОРГ», який є правонаступником усіх прав та обов`язків цього державного підприємства» (п.1 наказу); «створити комісію з реорганізації (приєднання) Підприємства у складі: Миргородський О.О., Мороз С.С., [PERSON] [PERSON] » (п 2. наказу); «до Комісії переходять повноваження щодо управління справами підприємства, Голова Комісії, її члени представляють юридичну особу у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені підприємства, яке припиняється. Так, відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення визначені ст. 107 ЦКУ. Згідно з частиною другою ст. 107 ЦКУ після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми (частина перша ст. 108 ЦКУ). Відповідно до частин 4-8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» (далі Закон № 755): у разі виділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація юридичних осіб, утворених у результаті виділу, та державна реєстрація змін відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр), про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи правонаступника; у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття; у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи; у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу; у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Так, звертаючись до суду із вказаним позовом позивач просить суд розірвати трудовий договору укладений між ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», правонаступником якого є ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» та [PERSON] на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, зобов`язати ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» видати наказ про звільнення позивача з посади за ч.3 ст. 38 КЗпП України, видати належним чином заповнену трудову книжку; стягнути з ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 195934,20 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 41600 грн., вихідну допомогу при звільненні у розмірі 29280 грн., та моральну шкоду в сумі 15000 грн. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: - угода сторін (пункт 1); - розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/20243/16-ц (провадження № 61-36489св18) зазначено, що за змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. У постанові Верховного Суду від 16 червня 2022 року в справі № 211/5625/19 зазначено, що «розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися». Отже, для висновку про наявність підстав для звільнення працівника на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України доказуванню підлягає факт існування порушень роботодавцем трудового законодавства стосовно працівника на момент подання ним такої заяви про звільнення. Судом встановлено, що 13.06.2024 року позивач звернулася до голови ліквідаційної комісії ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці - директора ТОВ «Айденіс торг» з заявою про звільнення її з 20.06.2024 року з займаної посади за ч.3 ст. 38 КЗпП, у зв`язку з невиконанням роботодавцем по відношенню до неї законодавства про працю, умов колективного договору, а саме з систематичною невиплатою заробітної плати (т.1 а.76). Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Слід зазначити, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підтвердження заборгованості із заробітної плати, порушення відповідачем законодавства про працю, позивачем надано довідку ДП «Черкаський експертно-технічний цент Держпраці» №4 від 31.10.2024 року, яка підписана інспектором з кадрів Наталію Перепеляк. Як вбачається з цієї довідки, згідно табелів робочого часу ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» [PERSON] відпрацювала: у січні 2023 року 22 робочих днів (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочі дні; у лютому 2023 року 20 робочих дні (160 годин) при нормі робочого часу -20 робочих дні; березні 2023 року 23 робочих дні (184 години) при нормі робочого часу -23 робочих дні; у квітні 2023 року 20 робочих дні (160 годин) при нормі робочого часу -20 робочих дні; у травні 2023 року 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу -23 робочих дні; у червні 2023 року 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочих дні; у липні 2023 року 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу -21 робочих дні; у серпні 2023 року 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу -23 робочих дні; у вересні 2023 року 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу -21 робочих дні; у жовтні 2023 року 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочих дні; у листопаді 2022 року 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочих дні; у грудні 2023 року 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу - 21 робочих дні; у січні 2024 року 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у лютому 2024 року 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу - 21 робочих дні; у березні 2024 року 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у квітні 2024 року 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу - 22 робочих дні; у травні 2024 року 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у червні 2024 року 20 робочих дні (160 годин) при нормі робочого часу - 20 робочих дні; у липні 2024 року 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у серпні 2024 року 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу - 22 робочих дні; у вересні 2024 року 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу - 21 робочих дні; у жовтні 2024 року 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні. ( т.1 а.137-138). На підставі вказаної довідки позивачем здійснено розрахунок з заборгованості по заробітній платі (т.1 а.139). Разом з тим, суд не приймає вказану довідку як належний та допустимий доказ, оскільки вона підписана інспектором з кадрів, особою яка не входить та не входила до комісії з реорганізації (приєднання) підприємства, яка створена відповідними наказами Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівських областях від 13.11.2021 року (т1. а.118-119) та 13.01.2022 року (т.1.а.121-122), тобто складена та підписана не уповноваженою особою. Також слід зазначити, що у вказаній довідці відсутня печатка підприємства. З аналогічних підстав суд не приймає як належний та допустимий доказ довідку ДП «Черкаський експертно-технічний центр держпраці» від 06.10.2024 року, [PERSON] невикористані щорічні основні відпустки та додаткові відпустки: за період 06.05.2020-05.05.2021 року-14 календарних днів; за період 06.05.2021-05.05.2022 року-34 календарних днів; за період 06.05.2022-05.05.2023 року-34 календарних днів; за період 06.05.2023-05.05.2024 року-34 календарних днів; за період 06.05.2024-06.10.2024 року-14 календарних днів (т.1 а.93). Крім того суд звертає увагу на те, що 23.01.2023 року уповноваженим працівниками ГУ ДПС у Черкаській області складено акт про невстановлення місцезнаходження та неможливість проведення локументальної позапланової виїзної перевірки ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці». Як вбачається з акту, проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Черкаський експертно-технічний центр «Держпраці» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з 01.01.2017 по 22.01.2023 року з урахуванням п.102.1 ст. 102 Податковго кодексу та правильності обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 22.01.2023 року у зв`язку з припиненням юридичної особи, в зв`язку з не встановленням місцезнаходження ДП «Черкаський ЕТЦ», голови ліквідаційної комісії підприємства Миргородського О.О. та (або) його уповноваженого представника за адресою: вул. Дахнівська, 23А, м. Черкаси, не можливе (т.1 а.132-133). Особливу увагу суд звертає увагу на те, що як вбачається з довідки Пенсійного фонду України (Форма ОК-5) [PERSON] в 2003 році отримувала заробітну плату: з 01.01 по 01.04 в ДП «Черкаський експертно-технічний центр держпраці» (код 22800764), з 01.01 по 31.12. в ТОВ «Електробудсервіс» ( код 32033849), з 01.01 по 31.12. в ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Товариство технічного нагляду ДІЕКС» ( код 32349901), з 01.01 по 31.12. в ТОВ «Центр експертизи та діагностики» ( код 44075138). В 2024 році [PERSON] отримувала заробітну плату: з 01.01. по 01.04. в ТОВ «Електробудсервіс» ( код 32033849) та ТОВ «Центр експертизи та діагностики» (код 44075138) (т.1 а.104). Отже, позивачем не доведено, що працюючи в 2023, 2024 роках на декількох підприємствах ТОВ «Електробудсервіс» ( код 32033849), ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Товариство технічного нагляду ДІЕКС» ( код 32349901) в ТОВ «Центр експертизи та діагностики» вона виконувала роботу в ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», за що їй було нараховано заробітну плату. Також, в матеріалах справи мається копія колективного договору ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» на 2013-2017 роки, схвалений Загальними зборами колективу 26.11.2013 року (т.1. а 54-69). Як вбачається з п.1.11 колективного договору, договір набуває чинності з дня підписання і діє протягом 2013-2017 року. Таким чином, вказаний колективний договір втратив чинності в 2018 році. З таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, які саме умови та якого саме колективного договору були порушені відповідачем, що б давало підставу для звільнення позивача за ч.3 ст. 38 КЗпП України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами те, що відповідачем порушені умови законодавства про працю, умови колективного договору в частині систематичної невиплати заробітної плати, які і не доведено того, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем по заробітній платі, та те, що позивач має невикористані дні щорічної основної відпустки. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні основних позовних вимог щодо розірвання трудового договору укладеного між ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», правонаступником якого є ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» та [PERSON] на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, зобов`язання ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» видати наказ про звільнення позивача з посади за ч.3 ст. 38 КЗпП України, видати належним чином заповнену трудову книжку; стягнення з ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 195934,20 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 41600 грн., вихідної допомоги при звільненні у розмірі 29280 грн. Оскільки в задоволенні основних позовних вимог відмовлено повністю у зв`язку з недоведеністю порушень прав позивача, суд не вбачає підстав для задоволення похідної позовної вимоги відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі наведеного ст. 38, 115 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: dismissed