Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

І. Зміст позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 квітня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7790465 на суму 8000 грн. Договір був укладений в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до письмової форми. Відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки в розмірі 2,2% на день, але своїх зобов`язань не виконав. 24 грудня 2024 року, згідно з договором факторингу № 24.12/24-Ф, право вимоги за цим кредитним договором перейшло до Позивача. Станом на 24 грудня 2024 року загальна заборгованість Відповідача склала 36 240,00 грн, яка включає: 8000,00 грн - тіло кредиту; 21 120,00 грн - нараховані відсотки; 7120,00 грн - штраф. Позивач також просить стягнути з Відповідача судові витрати: 2422,40 грн судового збору та 10 000,00 грн на професійну правничу допомогу. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав , суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що Договір № 7790465 про надання споживчого кредиту був укладений між первісним кредитором та Відповідачем в електронній формі. Згідно з ч. 1 ст. 205 та ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочин може вчинятися в письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в електронних документах. Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок укладення електронного договору. Позивач надав докази, що Відповідач зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора, пройшов ідентифікацію та верифікацію, а також акцептував договір, підписавши його електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», такий договір за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, суд вважає, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання (ст. 629 ЦК України). Судом встановлено, що 24 грудня 2024 року на підставі Договору факторингу № 24.12/24-Ф право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, позивач є належним кредитором і має право вимагати від Відповідача виконання зобов`язань. Позивач надав детальний розрахунок заборгованості, який включає суму кредиту, відсотки за користування та штраф. Станом на 24 грудня 2024 року загальна заборгованість Відповідача склала 36 240,00 грн, яка включає: 8000,00 грн - тіло кредиту; 21 120,00 грн - нараховані відсотки; 7120,00 грн - штраф. Суд вважає цей розрахунок обґрунтованим, оскільки він відповідає умовам кредитного договору. Щодо розміру процентної ставки, суд враховує положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою, і її розмір не може бути змінений кредитодавцем в односторонньому порядку. Оскільки зміни до кредитного договору, укладеного з Відповідачем, не вносились, денна процентна ставка, встановлена на момент укладення, залишається незмінною протягом усього строку дії договору. Суд погоджується з позицією Позивача та Національного банку України, що обмеження, встановлені Законом № 3498-ІХ, не поширюються на договори, до яких не вносились зміни. Відповідач не надав доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості або підтверджували її погашення. Отже, суд вважає, що заборгованість у розмірі 36 240,00 грн підлягає стягненню з Відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі 2422,40 грн має бути стягнутий з відповідача на користь розивача. Також, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами. Позивач надав докази, що підтверджують обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість у розмірі 10 000,00 грн. Ці витрати, на думку суду, є розумними та співмірними зі складністю справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved