Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

1. 26 вересня 2024 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про скасування рішення комісії, визнання дій неправомірними. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач у період від 05.08.2011 по 16.07.2015 був власником житлового будинку [ADDRESS] . 27.08.2021 відповідачем відносно позивача було складено акт про порушення, згідно з яким він на зазначеному об`єкті нерухомості влаштував несанкціонований газопровід. На підставі складеного акту позивачеві було донараховано додатковий об`єм природного газу на суму 205\~217,07 грн. Насправді акт було складено за відсутності позивача чи його повноважного представника, а сам акт не містив адреси, за якою мав відбутися його розгляд, тощо. Крім того, склад комісії, яка розглядала результати перевірки, а також оформлення результатів засідання цієї комісії не відповідали вимогам Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494 (далі Кодекс ГРМ). Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про скасування рішення комісії, визнання дій відповідача щодо складання акту-розрахунку неправомірними, скасування акту-розрахунку про донарахування додаткового обсягу газу (а.с.а.с. 1 6, 42). 2. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024 справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.а.с. 35, 36). 3. 14 листопада 2024 року суд відкрив у справі спрощене позовне провадження (а.с. 49). 4. 21 лютого 2025 року суд своєю ухвалою вирішив розглянути справу за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 70). 5. 28 березня 2025 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що підставою для складання акту стало грубе порушення позивачем Кодексу у вигляді облаштування несанкціонованого газопроводу. При складанні акту був присутній представник позивача, який відмовився від його підписання. Посилання позивача на те, що він не був власником зазначеного в акті нерухомого майна не мають правового значення, оскільки він залишався стороною укладеного з відповідачем договору, отже й споживачем відповідних послуг (а.с.а.с. 81 98). 6. 30 травня 2025 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 217). 7. Представниця позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що позивач у період від 05.08.2011 по 16.07.2015 був власником житлового будинку [ADDRESS] . 27.08.2021 відповідачем відносно позивача було складено акт про порушення, згідно з яким він на зазначеному об`єкті нерухомості влаштував несанкціонований газопровід. На підставі складеного акту позивачеві було донараховано додатковий об`єм природного газу на суму 205\~217,07 грн. Насправді акт було складено за відсутності позивача чи його повноважного представника, а сам акт не містив адреси, за якою мав відбутися його розгляд, тощо. Крім того, склад комісії, яка розглядала результати перевірки, а також оформлення результатів засідання цієї комісії не відповідали вимогам Кодексу. 8. Представниця відповідача у суді заперечувала проти позову, пояснивши, що підставою для складання акту стало грубе порушення позивачем Кодексу ГРМ у вигляді облаштування несанкціонованого газопроводу. При складанні акту був присутній представник позивача, який відмовився від його підписання. Посилання позивача на те, що він не був власником зазначеного в акті нерухомого майна не мають правового значення, оскільки він залишався стороною укладеного з відповідачем договору, отже й споживачем відповідних послуг. 9. Суд, заслухавши пояснення представниць сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 10. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] (тепер Дніпрі) належав Дніпропетровській міській раді. Позивачеві належали квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] у цьому будинку. 2010 року позивач у дворі вказаного будинку, на належній територіальній громаді земельній ділянці, самочинно побудував нежитлове приміщення літ. О-2 загальною площею 201,1 м2, житловий будинок літ. П-2 загальною площею 187,8 м2, житловою площею 38,9 м2. 11. 1 червня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №2-1458/2011 було ухвалене рішення про визнання за позивачем без акту введення в експлуатацію права власності на нежитлове приміщення літ. О-2 загальною площею 201,1 м2, житловий будинок літ. П-2 загальною площею 187,8 м2, житловою площею 38,9 м2. 12. 25 липня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №2-1458/2011 було ухвалене додаткове рішення, яким суд анулював право власності Дніпропетровської міської ради на нежитлові будівлі літ. Ж, З, М-1 та виключив відповідний реєстраційний запис з реєстрової книги КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради. 13. 5 серпня 2011 року право власності позивача на спірне нерухоме майно було зареєстровано у КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради. 14. 12 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенською І.Р. були ухвалені рішення про реєстрацію за позивачем права власності на житловий будинок літ. П-2 загальною площею 187,8 м2, житловою площею 38,9 м2, а також на нежитлову будівлю літ. О-2 загальною площею 204,1 м2 по [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 15. Того ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування, за яким остання отримання в якості дарунку 1/2 частину житлового будинку літ. П-2 загальною площею 187,8 м2, житловою площею 38,9 м2, по [ADDRESS] . 16. Того ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування, за яким остання отримання в якості дарунку іншу 1/2 частину житлового будинку літ. П-2 загальною площею 187,8 м2, житловою площею 38,9 м2, по [ADDRESS] . 17. Того ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування, за яким остання отримання в якості дарунку 1/2 частину нежитлової будівлі літ. О-2 загальною площею 204,1 м2 по [ADDRESS] . 18. Того ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування, за яким остання отримання в якості дарунку іншу 1/2 частину нежитлової будівлі літ. О-2 загальною площею 204,1 м2 по [ADDRESS] . 19. 19 січня 2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/5561/16-ц було ухвалене рішення, яким, серед іншого, були визнані недійсними всі договори дарування від 12.09.2014, а також видані на їх підставі свідоцтва про право власності. Цим рішенням Дніпровській міській раді було повернуто земельну ділянку по [ADDRESS] із звільненням її від самочинних будівель і споруд шляхом знесення житлового будинку літ. П-2 загальною площею 187,8 м2, житловою площею 38,9 м2, нежитлової будівлі літ. О-2 загальною площею 204,1 м2. Рішення набрало законної сили 12.08.2021 (а.с.а.с. 141 153). 20. 27 серпня 2021 року за вказаною адресою представниками відповідача для забезпечення проведення демонтажних робіт було здійснено виїзд, під час якого виявлено несанкціонований газопровід з металопластикових труб, який був незаконно врізаний в підземну частину діючого розподільного газопроводу біля нежитлового приміщення №8 будинку [ADDRESS] , та прихованими шляхами (близько 20 м під землею) вів до підвального приміщення будинку [ADDRESS] . При цьому було складено акт про порушення №DZ003561 та акт про припинення газопостачання №2871-і, від підписання яких представник позивача відмовився (а.с.а.с. 102 115, 134). 21. 3 вересня 2021 року позивача було повідомлено про засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яке мало відбутися 07.09.2021 (а.с. 116). 22. 7 вересня 2021 року комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ було складено акт-розрахунок, згідно з яким розрахунковий необлікований об`єм природного газу станом на 28.06.2021 (27.08.2019 26.08.2021) становить 26 075,63 м3 вартістю 205\~217,07 грн. Протокол засідання комісії було підписано представником позивача (а.с.а.с. 118 128). 23. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 24. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 26. Статтею 76 ЦПК визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 27. За приписами частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 28. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 29. Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. 30. Так, з огляду на зміст приведених вище норм процесуальним завданням позивача було доведення суду належними, допустимими та достовірними доказами, із дотримання принципу їх достатності (статті 77 80 ЦПК), факту порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів, а саме: безпідставного складення акту про порушення за відсутності позивача чи його повноважного представника, відсутності у комісії, яка розглядала результати перевірки, повноважень, а також порушення процедури оформлення результатів засідання комісії тощо. 31. Відповідно до пунктів 1 4 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу. 32. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. 33. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. 34. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. 35. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. 36. Судом було встановлено, що 27.08.2021 під час проведення демонтажних робіт за вказаною вище адресою було виявлено несанкціонований газопровід з металопластикових труб, який був незаконно врізаний в підземну частину діючого розподільного газопроводу біля нежитлового приміщення №8 будинку [ADDRESS] , та прихованими шляхами (близько 20 м під землею) вів до підвального приміщення будинку [ADDRESS] . При цьому було складено акт про порушення №DZ003561 та акт про припинення газопостачання №2871-і, від підписання яких представник позивача відмовився. 37. Вказані обставини були абсолютно підтверджені показаннями свідка [PERSON] (який від імені відповідача брав участь в усуненні порушення). 38. При цьому на виконання вимог глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ акт про порушення було підписано трьома представниками відповідача та представником органу місцевого самоврядування заступником директора департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради. 39. Суд також зважає й на те, що власником земельної ділянки, на якій відбувалися демонтажні роботи, є територіальна громада м. Дніпра, представником якої і було підписано акт про порушення. 40. Викладене свідчить про дотримання відповідачем під час складання акту про порушення приписів закону та дійсність складеного акту у розумінні пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ. 41. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. 42. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. 43. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців. 44. Судом встановлено, що несанкціонований газопровід був проведений позивачем шляхом прихованих заходів, отже базовий період, за який йому було нараховано додатковий об`єм газу, дорівнює двом рокам, а довід представниці позивача про необхідність застосування шестимісячного періоду є безпідставним. 45. За правилами, встановленими пунктами 8, 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення. 46. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). 47. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. 48. Судом встановлено, що складений відповідачем акт цілком відповідає приписам приведених вище норм як за формою, так і за змістом. 49. При цьому від підписання акту представник позивача відмовився, у зв`язку з чим його було підписано з урахуванням вимог пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ. 50. Крім того, 03.09.2021 позивача письмово було повідомлено про засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яке мало відбутися 07.09.2021 (а.с. 116), отже процедуру складання акту про порушення та повідомлення позивача про дату та час засідання комісії порушено не було. 51. Представник позивача взяв участь у засіданні комісії, що відбулося 07.09.2021, про що свідчать протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ (на зворотньому боці якого, представник виклав свої зауваження), а також показання цього представника ( [PERSON] ), допитаного судом в якості свідка. 52. Твердження позивача про те, що станом на день складання акту про порушення він не був власником нерухомого майна, що підлягало демонтажу, також є безпідставним, оскільки 12.08.2021 набрало законної сили рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2018 про визнання недійсними всіх договорів дарування (а також виданих на їх підставі свідоцтв про право власності), якими зазначене нерухоме майно було відчужене позивачем. 53. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого у справі позову. 54. У порядку статті 141 ЦПК, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду було заявлено три самостійні позовні вимоги немайнового характеру, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 грн. 55.

Outcome: approved