Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У липні 2025 року позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами № 2110459629202 від 14.04.2021, № 2261008 від 05.05.2021 у розмірі 29554,54 грн., судового збору у сумі 2442,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 13000 грн. У позовній заяві позивач зазначив, що 14.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір №2110459629202, згідно умов якого відповідачу було надано кошти у сумі 1300 грн. на умовах строковості, зворотності , платності, а відповідач в свою чергу повинен повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. В подальшому 05.05.2021 між ТОВ « МАНІФІО» ту [PERSON] було укладено договір № 2261008 , згідно умов якого відповідачу було надано позику у сумі 2400 грн., тип позики-короткострокова, мета отримання позики-придбання товарів( робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою , незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Первісні кредитодавці кошти відповідачу надали, проте останній свої зобов`язання порушив, кошти не повернув. 01.12.2023 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ « СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2110459629202. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/23, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 2110459629202. 18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25 , відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами , у тому числі і за договором № 2110459629202. Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2110459629202. 11.08.2021 було укладено договір № 11-08/2021, відповідно до якого ТОВ « МАНІФІО» відступило на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2261008. 23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24, відповідно до якого ТОВ « Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за договором № 2261008. Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2261008. Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Так, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2110459629202 від 14.04.2021 р. становить 22838,14 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту)-1300 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення пава вимоги-21538,14 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2261008 від 05.05.2021 становить 6716,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)-2400 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги-4316,40 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами складає 29554,54 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням( тілом кредиту)-3700 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги-25854,54 грн. Вказані кошти відповідачем позивачу до цього часу так і не погашено, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 04.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалася. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень частини 8 статті 178, частини 4 статті\~223, частини 1 статті\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір №2110459629202, згідно умов якого відповідачу було надано кошти у сумі 1300 грн. на умовах строковості, зворотності , платності, а відповідач в свою чергу повинен повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. За кожен день користування кредитом на умовах сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту відповідач сплачує 2%. Тип процентної ставки-фіксована. Вказаний договір було укладено в електронній формі , у відповідності до вимог Закону України « Про електронну комерцію». Відповідачу було перераховано кошти у вказаному розмірі, що підтверджується документально. В подальшому 05.05.2021 між ТОВ « МАНІФІО» ту [PERSON] було укладено договір № 2261008 , згідно умов якого відповідачу було надано позику у сумі 2400 грн., тип позики-короткострокова, мета отримання позики-придбання товарів( робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою , незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Вказаний договір було укладено в електронній формі , у відповідності до вимог Закону України « Про електронну комерцію». Згідно п. 2.4.2. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний , фіксований 0,8955% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного стоку позики. Згідно п. 2.4.3. договору середньомісячний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою в межах строку позики. Первісні кредитодавці кошти відповідачу надали, проте останній свої зобов`язання порушив, кошти не повернув. 01.12.2023 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ « СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2110459629202. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/23, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 2110459629202. 18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25 , відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами , у тому числі і за договором № 2110459629202. Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2110459629202. 11.08.2021 було укладено договір № 11-08/2021, відповідно до якого ТОВ « МАНІФІО» відступило на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2261008. 23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24, відповідно до якого ТОВ « Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за договором № 2261008. Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2261008. Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Так, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2110459629202 від 14.04.2021 р. становить 22838,14 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту)-1300 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення пава вимоги-21538,14 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2261008 від 05.05.2021 становить 6716,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)-2400 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги-4316,40 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами складає 29554,54 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням( тілом кредиту)-3700 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги-25854,54 грн. Вказану заборгованість відповідачем до цього часу так і не погашено. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 1077Цивільногокодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитору зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627Цивільного кодексу України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Вказаний договір був укладений в електронній формі у відповідності до вимог Закону України « Про електронну комерцію». Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворився загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами складає 29554,54 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням( тілом кредиту)-3700 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги-25854,54 грн. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 612Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За вказаних обставин, оскільки відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у добровільному порядку не повернув отримані грошові кошти та не сплатив відсотки за користування ними, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. позивачем надано заявку на надання юридичної допомоги від 01.05.2025. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 13000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі . Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved