Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщеннямзвернулася [PERSON] , в якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Зазначає,\~що за\~вказаною адресою\~також зареєстровані\~і проживають:\~ [PERSON] (брат),\~ [PERSON] (сестра)\~та [PERSON] \~(мати).\~Вказаною квартирою\~позивачка та\~треті особи\~користуються на\~підставі ордеру\~на житлове\~приміщення №\~2882\~виданого Виконавчим\~комітетом Рівненської\~міської ради\~народних депутатів\~від 21.02.1990\~року.\~Вказаний ордер\~був виданий\~ [PERSON] (діду)\~як основному\~квартиронаймачу,\~який [INFO] помер.\~Також [INFO] померла\~ [PERSON] (бабуся).\~В квартирі\~на момент\~смерті основного\~квартиронаймача та\~його дружини\~проживали позивачка\~і треті\~особи,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог щодо предмета спору, а саме: брат, сестра та мати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач у вказаній квартирі не проживає багато років, останні 4 роки проживає за кордоном в Республіці Польща. Водночас у зв`язку з реєстрацією відповідача у житловому приміщенні вона змушена нести тягар сплати комунальних платежів та утримання квартири. Позивачка, діючи через представника адвоката Корнійчук В.М., посилаючись на норми права, які містяться в ст. ст. 4, 5, 15, 16, 175 УПК України, 71, 72 ЖК Української РСР просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р. 08 серпня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла довідка з відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби в Рівненській області, щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року задоволено клопотання про витребування інформації від Державної прикордонної служби про факт перетину кордону відповідачем та виїзду за межі України до повномаштабного вторгнення, а саме відомості про перетин державного кордону України від 01.01.2020 р. із зазначенням дат виїзду та в`їзду. Крім того, ухвалою суду задоволено заяву позивача про виклик свідків для допиту в судове засідання. Від третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просила суд задовольнити позов, оскільки відповідач більше 5 років постійно проживає за кордоном, комунальні платежі за користування житловою площею не сплачує. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка та її представник адвокат Корнійчук В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. У наданих суду поясненнях позивачка вказала, що відповідач у вказаній квартирі не проживав фактично з дитинства, а останні 4 роки проживає за кордоном в Республіці Польща, що підтверджується нотаріально засвідченою та перекладеною Довіреністю № 3911/2023 від 3 листопада 2023 року, в якій відповідач уповноважує [PERSON] реалізувати його спадкові права в судовому порядку. Відповідач не контактує з позивачем та іншими родичами, окрім того у зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію України відсутня можливість примусити відповідача приїхати в Україну з метою зняття з зареєстрованого місця проживання. Вказує, що комунальні послуги за квартиру розраховуються з урахуванням норми розрахунку на кожну прописану особу, тому тягар з оплати комунальних платежів і утримання квартири покладається на її сім`ю. Будь-якого спору між відповідачем та позивачкою з приводу квартири не має, будь-яких особистих речей відповідача у квартирі не має, будь-яких перешкод для його проживання у вищевказаній квартирі вона не чинила. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] підтримала позов та наполягала на його задоволенні. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] підтримав позов та наполягав на його задоволенні. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] , надала суду пояснення наступного змісту: позивачка та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору є її сусідами, відповідача [PERSON] вона не бачила вже понад 7 років за зареєстрованим місцем проживання, місце перебування відповідача їй не відоме. Вказує, що раніше зустрічала в під`їзді відповідача, так як останній відвідував свою родину, про конфлікти, спори між ними, перешкоди щодо проживання відповідачу від інших квартиронаймачів їй не відомо. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] , [INFO] , надала суду пояснення наступного змісту: позивачка та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору є її сусідами,відповідача [PERSON] вона не бачила вже понад 5 років за зареєстрованим місцем проживання. Також зазначила, що раніше кілька разів вона бачила відповідача, так як останній відвідував свою родину в квартирі, конфліктів і спорів між ними не було, перешкод щодо проживання відповідачу інші квартиронаймачі не чинили. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Відзиву із запереченнями на позовну заяву відповідач не надав. З урахуванням неявки в судове засідання відповідача, в порядку\~ЦПК України,\~суд вважає\~можливим провести\~розгляд справи\~за його\~відсутності та\~ухвалити рішення\~за участю\~позивача,\~третіх сторін,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог до\~предмета спору,\~показань свідків\~та на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~що відповідає\~положенням\~статей223, 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд здійснює розгляд справи з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин Суд встановив,\~що основним\~наймачем квартири\~ [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується довідкою № 02/06-25 від 02.06.2025 року, виданою ОСББ "Мельника - 4" (а.с. 10). Вказаною квартирою позивачка та треті особи користуються на підставі ордеру на житлове приміщення № 2882 виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради народних депутатів від 21.02.1990 року (а.с. 8). Вказаний ордер був виданий [PERSON] (діду) як основному квартиронаймачу, який [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 25 серпня 2020 року. Також суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] (бабуся), згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). В квартирі на момент смерті основного квартиронаймача та його дружини проживали позивачка і треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, а саме: брат, сестра та мати. З довідки № 13977 від 25.06.2025 року про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні [ADDRESS] , суд встановив, що окрім позивача за вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON] (брат), [PERSON] (сестра) та [PERSON] (мати), а також відповідач [PERSON] , що 1.(а.с.7).\~ Той факт, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації у житловому приміщенні, складеному ОСББ «Мельника-4» від 16.07.2025 року (а.с. 12). Останні 4 роки проживає за кордоном в Республіці Польща, що підтверджується нотаріально засвідченою та перекладеною Довіреністю № 3911/2023 від 3 листопада 2023 року, в якій відповідач уповноважує [PERSON] реалізувати його спадкові права в судовому порядку (а.с. 11). ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше. як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до частини 4 статті 9 ЖК України, ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Згідно зі статтею 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до положень статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до абз.1 ч.2, ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, ав разі спору судом. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 107 ЖК Української РСР наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. П. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), визначає, що необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Тому, згідно з вимогами статей 71, 72 ЖК України є підстави вважати, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин для цього. Згідно зі\~статтею 66\~ЖК України\~плата за\~користування житлом\~(квартирна\~плата)\~обчислюється виходячи\~із загальної\~площі квартири\~(одноквартирного\~будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу . В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Загальна площа, право користування якою зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї, не вважається зайвою. Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є членом сім`ї квартиронаймача в розумінні ст.64 ЖК України, не проживає разом з нею та не веде спільне господарство, що підтверджується поясненнями свідків. Отож,\~ суд\~вважає,\~що те,\~що відповідач\~вже багато\~років не\~проживає у\~квартирі [ADDRESS] ,\~створює тягар\~зі сплати\~комунальних платежів\~на позивача\~як основного\~квартиронаймача. Водночас суд враховує, що квартиронаймач має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до статті 3 Закону України «\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, місце проживання це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів. Відповідно до п.п.4, 5 вищевказаного Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Отже, квартира [ADDRESS] основним квартиронаймачем якої є позивачка не може вважатися місцем проживання відповідача [PERSON] , оскільки він у ній не проживає, хоча і залишається зареєстрованим. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є співвласником спірного житлового будинку, не є членом сім`ї позивачки, факт реєстрації відповідача у спірному будинку створює позивачці безумовні перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном та порушує право позивачки на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, в тому числі реалізації її прав на соціальний захист та майнових прав. Водночас, відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як вбачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Відповідно до ст.ст.76-83 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд встановив, що відповідач тривалий час (більше двадцяти років) фактично не проживає в квартирі [ADDRESS] , не утримує вказане житло, не сплачує комунальні послуги, а останні 5 років проживає за межами України, тому та наявні правові підстави для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відомості про будь-які перешкоди відповідачу в проживанні чи користуванні даною квартирою відсутні. Поважні причини щодо відсутності відповідача у вказаному зареєстрованому житловому приміщенні протягом тривалого часу відсутні. Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджується сукупністю доказів, зокрема актом про не проживання особи у житловому приміщенні, виданому ОСББ «Мельника-4», показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами квартиронаймачів квартири [ADDRESS] та проживають у буднику по [ADDRESS] ,\~довіреністю посвідченою\~2023\~року від\~імені відповідача\~нотаріусом в\~Польщі,\~поясненнями позивача\~ [PERSON] \~та третіх\~осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Будь-якого спору між відповідачем та позивачкою з приводу належного їй на праві найму нерухомого майна в м. Рівне не має, будь-яких особистих речей відповідача [PERSON] у квартирі не має, будь-яких перешкод для його проживання у вищевказаній квартирі вона та інші квартиронаймачі не чинили. Також суд враховує те, що відповідач не буде їхати до України, щоб знятися з місця проживання, тому інакшого способу як звернення до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в позивача немає. Одночасно, суд вважає, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в цілому відновить порушене право позивачки. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню відповідно до ч. 1 ст.141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved