Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив здійснити реальний поділ квартири [ADDRESS] (надалі квартира) шляхом виділення йому в натурі належної йому на праві власності частину квартири, яка зазначена як квартира [ADDRESS] , загальною площею 39,75 кв. м, що складається із спальні площею 11,10 кв. м, ванної кімнати площею 5,90 кв. м, кухні площею 17,10 кв. м, передпокою площею 5,65 кв. м, та виділити в натурі належну відповідачці - [PERSON] на праві власності частки квартири [ADDRESS] шляхом виділення їй у власність квартири, яка зазначена як квартира [ADDRESS] загальною площею 39,75 кв. м, що складається зі спальні площею 17,92 кв. м, ванної кімнати площею 4,79 кв. м, кухні площею 9,85 кв. м, передпокою площею 7,25 кв. м, згідно із запропонованою схемою поділу квартири [ADDRESS] . Також просив зобов`язати власників новоутворених об`єктів нерухомого майна здійснити реконструкцію квартири згідно із запропонованою схемою поділу квартири, а саме: позивача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] влаштувати новий проріз для вхідних дверей, міжквартирну стіну (вузол А), а також відповідні міжкімнатні перегородки між реконструйованими приміщеннями. Відповідачку [PERSON] зобов`язати у квартирі [ADDRESS] влаштувати ванну кімнату площею 4,79 кв. м згідно із зоною санвузлів на поверхах вище та нижче, а також відповідні міжкімнатні перегородки між реконструйованими приміщеннями та припинити право спільної часткової власності позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29.01.2019 року. Під час перебування у шлюбі сторони придбали за спільні кошти квартиру [ADDRESS] , загальною площею 80,2 кв. м, для спільного проживання в ній. Постановою Верховного Суду від 29.06.2022 року квартиру, як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, поділено у встановленому законодавством порядку, зокрема, визнано за позивачем право власності на частину цієї квартири. Через розірвання сімейних відносин, спільне володіння та користування квартирою з відповідачкою, як колишньою дружиною позивача, позивач вважає неможливим. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовом та просить виділити йому в натурі частки в спільному майні шляхом реального поділу квартири на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] з облаштуванням окремого входу та перегородки всередині квартири. Позивач вважає, що враховуючи планування квартири цілком можливий її поділ на дві повноцінні та рівні за загальною площею (по 39,75 кв. м) ізольовані однокімнатні квартири: [ADDRESS] та [ADDRESS] . На думку позивача, такий поділ забезпечить кожному співвласнику окреме ізольоване індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна з окремим виходом та системами життєзабезпечення (водопостачання та каналізації, опалення, електрозабезпечення). На підтвердження реальної можливості поділу квартири, зокрема запропонованим позивачем чином, позивачем було надано висновок експерта [PERSON] за №07/2023 від 27 лютого 2023 року. Провадження у справі відкрито 03.04.2023, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Відповідачка через свого представника направила до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свої заперечення представник відповідача зокрема обґрунтовувала тим, що на її думку, запропонований позивачем варіант поділу квартири порушуватиме цілісність несучих та огороджувальних конструкцій будинку, а тому може потребувати отримання дозвільних документів на їх виконання, відтак необхідним є призначення експертизи з цього питання. Окрім цього роботи по переплануванню квартири, які пропонує здійснити Позивач, без отримання дозвільних документів та згоди інших співвласників будинку, є порушенням вимог постанови КМУ від 07.06.2017р. №406 та чинних ДБН. Також в своєму відзиві, представник відповідача зазначає, що наданий позивачем висновок експерта не містить обґрунтування необхідності втручання в несучі конструкції/системи загального користування. Перед експертом не ставилось питання, чи є можливим функціонування квартири відповідачки, як окремого об`єкту із самостійним окремим виходом та окремою системою життєзабезпечення, в тому числі без проведення за рахунок відповідача додаткових робіт. Більше того, однією із позовних вимог зазначено зобов`язання Відповідачки влаштувати ванну кімнату площею 4,79 кв. м згідно із зоною санвузлів на поверхах вище та нижче, а також відповідні міжкімнатні перегородки між реконструйованими приміщеннями. В свою чергу, задоволення таких вимог покладе на відповідача додаткові витрати на будівельні та ремонтні роботи, що буде надмірним тягарем для останньої, оскільки відповідач не має коштів на покриття таких витрат. Також зазначила, що загальна площа квартири на даний час складає 80,2 кв.м. Натомість у разі поділу квартири в натурі за варіантом, який пропонує Позивач Відповідачу належатиме квартира площею 39,75 кв.м, що є на 0,35 кв. м. меншою часткою ніж її ідеальна частка - 40,1 кв. м. Отже, частки сторін відрізнятимуться від ідеальних і зменшення частки однієї із сторін не компенсується у грошовому еквіваленті, а тому такий поділ порушує права відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в відзиві та з огляду на висновки експерта [PERSON] за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 03.11.2023 року за № 1678/11-2023. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши повну та об`єктивну оцінку всім доказам в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006, розірвання якого відбулось на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29.01.2019 ( справа № 753/4064/18). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.06.2022 у справі № 761/30901/20 (провадження № 61-3524св22) квартиру [ADDRESS] рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2021 та постанову Київського апеляційного суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом про визнання особистої приватної власності на квартиру скасовано та ухвалене нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Відповідно до технічного паспорту на спірну квартиру виданого 22 липня 2022 року ТОВ «ТЕХ ПАСС» на ім`я позивача, загальна площа квартири складає 80, 2 кв.м., що складається з: холу площею 18,9 кв.м., вбиральні площею 2,0 кв.м., кухні площею 25, 7 кв.м., коридору 3,3 кв.м., житлових кімнат площею 9,7 та 14, 7 кв.м., санвузлу 5,9 кв.м.. Як вбачається з висновку експерта №07/2023 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №761/24088/22, складеного судовим експертом [PERSON] 27.02.2023 року, яка була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку, на поставлені позивачем [PERSON] питання: 1. Чи можливо з технічної точки зору, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, поділити квартиру в натурі з утворенням двох самостійних об`єктів нерухомого майна (квартир), квартиру за адресою: [ADDRESS] у відповідності до розмірів частки кожного із співвласників, які складають по 1\\2 частині? 2. Якщо такий поділ технічно можливий, то чи можливий з точки зору, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва варіант поділу запропонований позивачем? Експертом було надано наступні відповіді: На питання 1: Враховуючи вимоги нормативно-правових актів у галузі будівництва, конструктивну схему житлового будинку [ADDRESS] , об`ємне - планувальне рішення досліджуваної квартири (у відповідності до наданої замовником документації), експерт прийшов до висновку про те, що поділити в натурі житлову квартиру [ADDRESS] , по частині кожному співвласнику, з утворенням двох самостійних об`єктів нерухомого майна (квартир), вбачається за можливе. На питання 2: У результаті проведеного дослідження експерт прийшов до висновку про те, що поділити в натурі житлову квартиру [ADDRESS] , по частині кожному співвласнику, з утворенням двох самостійних об`єктів нерухомого майна (квартир), у відповідності до запропонованого замовником варіанту поділу, відображеного в проекті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартирі [ADDRESS] та [ADDRESS] , розробленого о 2022 році ТОВ «КС-Інжинірінг», ГАП - [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат: серія АА №003525 від 30.12.2016, свідоцтво про підвищення кваліфікації № [NUMBER] від 28.01.2022) визначається за можливе. До висновку експерта № 07/2023 [PERSON] додано проект «Реконструкції квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » розробленого о 2022 році ТОВ «КС-Інжинірінг», ГАП - [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат: серія АА №003525 від 30.12.2016, свідоцтво про підвищення кваліфікації № [NUMBER] від 28.01.2022). Як вбачається з описової частини висновку експерта №07/2023 [PERSON] : Проект реконструкції передбачає розділення розташованої на 8-му поверсі 21-поверхового житлового будинку квартири [ADDRESS] загальною площею 80,2 кв.м. на дві рівні квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] загальною площею 39,75 кв.м. кожна. Квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] запропоновано розділити проти зламною, акустичною стіною 205 мм. Вхід до квартири [ADDRESS] передбачено крізь існуючі двері. Вхід до квартири [ADDRESS] передбачено через новий проріз в самонесучій стіні. Проектом передбачено влаштування окремих систем опалення, вентиляції, водопостачання, каналізації, електрооснащення та пожежної сигналізації для кожної з частин у відповідності до вимог ДБН В.2.2.-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.5.-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування». Джерело холодного та гарячого водопостачання кожної житлової квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] - існуючі внутрішньобудинкові мережі холодного та гарячого водопостачання. Система каналізації -самопливна - підключена до існуючої мережі каналізації. Проектом передбачено влаштування окремих систем водопостачання та каналізації для кожної житлової квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] і поквартирний облік холодної та гарячої води у відповідності до вимог ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація. Частина І Проектування. Частина ІІ Будівництво», ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». Проектом передбачене електропостачання двох окремих квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] у відповідності до вимог ДБН В.2.5.-23:2010 «Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення». Проектом передбачені заходи, регламентовані нормативними актами щодо забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення. Відповідно до представленої проектної документації загальна площа квартир, склад та площа житлових та підсобних приміщень відповідають вимогам ДБН В.22-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». Проектом передбачено тривалість інсоляції квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] вимогам п. 10.2 ДБН В. 2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», а природне освітлення їх приміщень відповідає вимогам п. 10.4 ДБН В.2.2.-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». Проектом передбачено проведення будівельних робіт з внутрішнього перепланування приміщень, які не впливатимуть на умови інсоляції та природнє освітлення суміжних житлових квартир. Проект не передбачає змін зовнішніх огороджуючих конструкцій та змін опорядження фасаду. Проектом передбачено обладнання кожної із квартир системою пожежної сигналізації. Евакуація людей з кожної із квартир передбачено по коридору, що має вихід до сходових кліток типу Н1, що відповідає вимогам ДБН В.1.1.7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва». Проектом передбачено: демонтаж існуючих цегляних перегородок в межах квартир; влаштування нової міжквартирної стіни та перегородок з гіпсокартону; влаштування нового дверного прорізу в існуючій міжквартирній стіні. Загальна площа квартири після планування буде складати 79,50 кв.м. У результаті дослідження наданого проекту, експерт встановив, що навантаження на плиту перекриття не збільшено, реконструкція квартири [ADDRESS] на стійкість та міцність існуючого будинку не впливає. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] підтримала свій експертний висновок, вказала судові, що проект відповідає нормам ДБН. Представник відповідача надала судові висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1678/11-2023 від 03.11.2023 року, підготовлений судовим експертом [PERSON] , який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку. На вирішення експерта були поставлені наступні запитання: Чи відповідає варіант поділу квартири [ADDRESS] , відображений в проекті « Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » розроблений в 2022 році ТОВ «КС-Інжирірінг» та зазначений у висновку судового експерта [PERSON] від 27.02.2023 №07/2023 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №761/24088/22, вимогам нормативно-правовим актам, в тому числі, але не виключно, будівельним нормам і правилам, са нітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, в тому числі в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення? Чи потребують роботи по переплануванню квартири [ADDRESS] за варіантом поділу відображеному в проекті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » розроблений в 2022 році ТОВ «КС-Інжирірінг» та зазначений у висновку судового експерта [PERSON] від 27.02.2023 №07/2023 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №761/24088/22 погодження з компетентними органами та можливість здійснення запланованих експертом перепланувань при виділенні кожному із співвласників належної йому частки у спірній квартирі згідно із запропонованими експертом варіантами, а також отримання дозвільної документації? На поставлені питання експертом були надані наступні висновки: На питання 1 експерт зазначив, що варіант поділу квартири [ADDRESS] , який відображений в проекті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » розроблений в 2022 році ТОВ «КС-Інжирірінг» та зазначений у висновку судового експерта [PERSON] від 27.02.2023 №07/2023 за результатами судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №761/24088/22 не відповідає нормативно-правовим актам, а саме в квартирі: під [ADDRESS] порушуються вимоги п. 5.22 ДБН В.2.2.-15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» (із зміною №1 від 01.09.2022), яким передбачено, що ширина кухні повинна бути не менше ніж 2,3 м; №28-Б порушується пункт 10.4 ДБН В.2.2-15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» (із зміною №1 від 01.09.2022), яким передбачено, що відношення площі світлових прорізів житлових кімнат і кухонь до площі підлоги цих приміщень слід приймати не менше ніж 1:8. Також за текстовою частиною висновку дана квартира, виділяється другому співвласнику, та складається із передпокою (площею 5,65 кв.м.), спальні (площею 11,1 кв.м.), кухні (площею 17, 1 кв.м.) та суміщеного санвузла (площею 5,90 кв.м.), не містить загальної кімнати площею не менше 14,0 кв.м., що порушує п. 5.19 ДБН В.2.2.-15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» (із зміною №1 від 01.09.2022), при цьому в графічній частині , а саме на плані поділу квартири : архітектурно- будівельне завдання та принциповій схемі, в складі квартирі вказано кухню-вітальню площею 17,1 кв.м., але встановити причини не відповідностей між графічною та текстовою частиною не вбачається за можливе. Також за результатами вивчення наданих на дослідження матеріалів та вимог нормативних документів, встановлено, що: проект «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » розроблений в 2022 році ТОВ «КС-Інжирірінг» складений з порушенням архітектурно-планувального рішення та санітарно-гігієнічних вимог; експертна оцінка від 22.12.2022 №7-194-22-СПЗ/КО щодо розгляду проектної документації на будівництво в частині міцності, надійності та довговічності об`єктів будівництва, його інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, пожежної безпеки за проектом «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » складена із порушенням (без урахування) санітарно-гігієнічних вимог. На питання 2 експерт надав наступну відповідь: Будівельні роботи, які необхідні для проведення поділу квартири [ADDRESS] за варіантом поділу, який відображений в проєкті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] », який розроблений в 2022 році ТОВ «КС-Інжинірінг» та запропонований у висновку судового експерта [PERSON] від 27.02.2023 № 07/23, в результаті чого буде збільшена кількість квартири, зміниться загальна та житлова площа будинку, відбудеться втручання в інженерні системи загального користування, зміна об`ємно-планувального рішення та функціонального призначення частини приміщень, відносяться до реконструкції частини житлового будинку, на виконання яких необхідний дозвіл, а також, погоджена і затверджена, у встановленим законодавством порядку дозвільна і проектна документація. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтримав свій експертний висновок. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини перша-третя статті 358 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно із частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до частини другої статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15 (провадження № 61-26178св18) від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073св20). Надаючи оцінку висновку судового експерта [PERSON], суд приходить до висновку, що зазначені в висновку експерта порушення норм ДБН, не відповідають матеріалам справи, а саме: Як зазначено в описовій частині експертного висновку експерта [PERSON] : «Підсумовуючи вище наведене, експерт приходить до наступних висновків: ? в результаті проведення будівельних робіт змінилась кількість житлових квартир в будинку, загальна та житлова площа квартири, а також і площа житлового будинку в цілому; ? роботи по улаштування нових квартир пов`язані з втручання в інженерні мережі загального користування (водопостачання, водовідведення, електропостачання тощо), що призведе до зміни завантаженості на них.» В цей же час, як вбачається з проекту перепланування квартири [ADDRESS] , розробленого ТОВ ТАМ «Брама», розробленого в 2011 році за замовленням інвестора квартири [ADDRESS] відповідачкою - [PERSON] перепланування спірної квартири вже мало місце. Відповідно до плану квартири, яка відповідає плануванню квартири нижче та вище поверхами будинку, фактично всі втручення в інжінерні мережі відповідають їх розтошуванню у відповідності до межуючих квартир вище та нижче. Тобто фактично накладаються на початкове планування квартири, яке мало місце в 2011 році до першої реконструкції квартири. Дана обставина експертом не була взята до уваги. Таким чином, в проекті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » ванна кімната в квартирі [ADDRESS] зводиться над та під ванними кімнатами на інших поверхах, що підтверджується викопіюванням з робочої документації, що міститься в проекті реконструкції. В квартирі [ADDRESS] ванна залишається на тому ж самому місці і в тих самих розмірах, в яких експлуатується наразі. Крім того, надаючи покази в судовому засіданні експерт підтвердив, що технічно такі втручання можливі при наданні відповідних дозволів. Щодо порушень пункту 10.4 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», про що зазначено в описовій частині висновку експерта Світунова І. С. , а саме, що нормами зазначеного ДБН передбачено, що відношення площі світлових прорізів житлових кімнат і кухонь до площі підлоги цих приміщень слід приймати не менше ніж 1:8, отже, в проекті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] », санітарно-гігієнічні заходити в кухнівітальні (площею 17,1 кв.м) квартири [ADDRESS] не відповідають вище вказаним вимогам, то суд бере до уваги той факт, що під час надання показів експерт [PERSON] визнав, що дані абзацу 2 п.10.4 передбачають також, що у житлових приміщеннях житлового будинку допускається використання інженерно-технічнихзасобів (регульовані світлодіодні джерела освітлення з природним спектром випромінювання, світловоди, дзеркала тощо) для компенсації недостатності природного освітлення і інсоляції, але не більше ніж 20% від нормованих величин. Таким чином, суд враховує, що норми ДБН передбачають, що такі порушення не є критичними, не впливають на використання квартири за призначенням, та можуть бути усунені за рахунок додаткового освітлення. Щодо надання в висновку експерта відповіді на питання «2», а саме, що на виконання робіт зазначених в проекті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » необхідний дозвіл, а також, погоджена і затверджена, у встановленим законодавством порядку дозвільна і проектна документація, то суд зазначає наступне: Як зазначено в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 № 707/2516/18 (61-5919сво22), ухвалення рішення суду про поділ нерухомого майна в натурі між його співвласниками не потребує попереднього (до ухвалення такого рішення) подання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, навіть у тому випадку, коли такий поділ вимагатиме переобладнання та перепланування спірної нерухомості з проведенням робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. Зокрема в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначено, що тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Об`єднана палата зауважила, що розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11). Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини перша-третя статті 358 ЦК України). Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки, існує:(а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до частини другої статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18). В експертному висновку №07/2003 наданому експертом [PERSON] , надано оцінку функціональному використанню приміщень, часток співвласників в одиницях площі та розділене на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно до вимог нормативних документів, що діють на території України в галузі будівництва на час проведення експертизи, і є можливим виділення окремих об`єктів в рівних частках по кожному із співвласників. Вказаним висновком визначено варіант розподілу спірної квартири у співвідношенні та частин права власності. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної №07/2023 запропонований варіант розподілу передбачає перепланування та переобладнання у вигляді реконструкції систем електропостачання, водопостачання, водовідведення, монтажу дверних блоків, перегородок, влаштування дверних прорізів. Проаналізувавши запропонований позивачем варіант поділу квартири, врахувавши що з боку відповідачки не було запропоновано іншого варіанту поділу спірної квартири, суд бере до уваги вищевказаний висновок експерта [PERSON] та вважає, що запропонований експертом варіант розподілу відповідає найкращим інтересам сторін, відповідає ідеальним часткам кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації квартири, необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль. Тому такий варіантом розподілу є доцільним. Оскільки завданням суду при розгляді такої категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлені частини квартири із самостійним виходом, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, немає значенні для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проектна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проектної документації та отримання дозвільної документації. Положення статті 152 ЖК України не стосуються вирішення питань технічної можливості поділу спірної нерухомості та визначення необхідності його здійснення. Тобто, стаття 152 ЖК України не застосовується при вирішенні спору співвласників про поділ спільного майна або про виділ з нього частки. Тому відсутність у матеріалах справи технічних висновків про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки тощо не перешкоджає суду ухвалити рішення по суті спору, якщо наявний висновок судової будівельно-технічної експертизи. Таким чином, у суду відсутні підстави вимагати від позивача проходження дозвільної процедури за правилами статті 152 ЖК України до ухвалення судом рішення про поділ спірного нерухомого майна. Ухвалення рішення суду про поділ нерухомого майна в натурі між його співвласниками не потребує попереднього (до ухвалення такого рішення) подання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, навіть у тому випадку, коли такий поділ вимагатиме переобладнання та перепланування спірної нерухомості з проведенням робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, до такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду, виклавши свій висновок в постанові від 06.11.2023 № 707/2516/18 (61-5919сво22). Враховуючи той факт, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу і ст. 110 ЦПК України передбачає відхилення судом висновку експерта, суд відхиляє висновок експерта [PERSON] за №1678/11-2023 від 03.11.2023 року, як такий, що не відповідає іншим матеріалам справи, та приймає висновок експерта [PERSON] №07/2023 року від 27.02.2023 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині виділу в натурі частки у спільному майні та припинення спільної часткової власності. Враховуючи ту обставину, що відповідно до висновку експерта [PERSON] технічно розділення спірної квартири на дві окремі квартири з врахуванням ідеальних часток кожного з співвласників можливий, але це потребує реконструкції квартири з переобладнанням її в дві окремі ізольовані квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо покладення обов`язку на сторони щодо здійснення будівельних робіт, зазначених в проекті «Реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом розділення на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] » та описаних в описовій частині експертного висновку експерта [PERSON] таким, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до ч. З ст. 319 ЦК України: усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення їх прав. Це правило доповнює положення ст. 13 Конституції України та ч. 2 ст. 318, які передбачають, що усі суб?єкти права власності є рівними перед законом. За своєю сутністю вказане правило є однією з юридичних гарантій рівності умов здійснення власниками їхніх прав. Враховуючи той факт, що сторони не досягли між собою згоди щодо спільного використання квартири як єдиного об`єкту, суд вважає справедливим покладення обов`язку щодо проведення реконструкції квартири як на позивача так і на відповідача у запропонований позивачем спосіб, що на думку суду, збереже рівність прав сторін як співвласників. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі викладено та

Outcome: approved