Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в особі представника Лисенко О. С. звернулося до суду 06.05.2025 р. з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30600,19 грн. та суму сплаченого\~судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29.08.2023р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №29.08.2023-100000629. Відповідачем підписано електронним цифровим підписом Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) та Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кредитні кошти, а отже акцептовано умови Договору. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 12000,00грн., строком на 140 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 15.01.2024, утворилась заборгованість у розмірі 30 600,19 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грн., по процентам в розмірі 16 800,19 грн., по комісії в розмірі 1800 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою суду від 22.05.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Представник позивача Лисенко О. С. в судове засідання не з`явилася, у позові заявляє, що відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні 23.07.2025 р. просив судове засідання відкласти для реалізації своїх прав, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, судом узгоджено дату наступного судового засідання із відповідачем. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, відповідач в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, 29.08.2023р. між позивачем (Кредитодавцем) та відповідачем (Позичальником) укладено Кредитний договір (оферти) №29.08.2023-100000629 шляхом підписання електронним цифровим підписом заявки на отримання кредиту та пропозиції укладення договору (оферти). Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісії. Відповідно до умов кредитного договору №29.08.2023-100000629 від 29.08.2023р. та Заявки Кредитного договору, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, відповідачу надається кредит у розмірі 12000,00 грн., строком на 140 днів, дата повернення кредиту 15.01.2024 р., на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 29/08/2023; 2. Сума Кредиту: 12000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання. 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 15.01.2024; 5. Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі - "черговий період"). 6. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У Позичальника та Кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. 7. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту/залишку Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 9. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія") - 15% від суми Кредиту та дорівнює 1800 грн. 00 коп. Розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Факт виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання кредиту у розмірі 12000,00 грн. підтверджується підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29.08.2023, виданою АТ КБ «Приватбанк», ІD операції: 2357788250, призначення платіжної операції: «видача за договором кредиту №29.08.2023-100000629». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення позивача до суду (06.05.2025р.) відповідач має заборгованість в розмірі 30600,19 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 12000,00 грн., проценти в розмірі 16800,19 грн., комісія в розмірі 1800,00 грн. Також просить стягнути з відповідача суму судового збору у сумі 2422,40 гривень. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №29.08.2023-100000629 від 29.08.2023 р., за [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 30600,19 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 12000,00 грн., проценти в розмірі 16800,19 грн., комісія в розмірі 1800,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 29.08.2023 р. по\~15.01.2024 року. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із положень ст.525, ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови, передбачені договором кредиту, відповідачем належним чином не виконані, заборгованість за цим договором не погашена. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основними зобов`язанням. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту в розмірі 3000 грн. по вказаному вище договору є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст.1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04.червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц. Таким чином, позивач відповідно дост.1048\~ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані у межах строку дії кредитного договору. За договором про надання кредиту №29.08.2023-100000629 від 29.08.2023 р. позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками в розмірі 16800,19 грн. Разом з тим, зі змісту вказаного договору судом встановлено, що позивач отримав кредитні кошти в розмірі строком на 140 днів та датою повернення кредиту було 15.01.2024р. Відтак, відсотки нараховані в межах строку дії договору. Щодо стягнення заборгованості за комісією суд звертає увагу на наступне. Пунктом 9 заявки кредитного договору №29.08.2023-100000629 від 29.08.2023р. передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту, що дорівнює 450,00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Усього позивач просить стягнути з відповідача 1800,00 грн. комісії за надання кредиту. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) ВП ВС зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Відтак, вимоги в частині про стягнення з відповідача комісії в розмірі 1800,00 грн. не підлягають задоволенню. Тому суд уважає, що з відповідача на користь позивача за вказаним кредитним договором стягненню підлягає заборгованість частково на загальну суму 28800,19 грн., а саме: по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн., по процентах в розмірі 16800,19 грн. Згідно з положеннями ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в сумі 2279,91 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed