Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя. Позов обґрунтовує тим, що 09.01.2003\~року між\~та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 01.08.2022 року у справі № 677/502/22. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі вони у спільну власність майно, зокрема, будинок [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6822787400:05:002:0007, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1104 га з кадастровим номером 6822787400:05:002:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 6822787400:05:003:0010, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Станом на момент подання до суду даної позовної заяви між ними не досягнуто згоди про порядок, обсяги та будь-який із можливих варіантів поділу спільного майна, що зумовлює необхідність у нього звернутись до суду із відповідною позовною заявою. Аргументи учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача Савченко О.В. надала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримують, наполягають на їх задоволенні, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, жодних заяв, клопотань до суду не надіслала. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.01.2003 року по 01.08.2022 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 01.08.2022 року по справі № 677/502/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). За час спільного проживання в шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули у спільну власність майно, а саме: - будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12147411 (відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно до 2013 року); - земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6822787400:05:002:0007, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,1104 га з кадастровим номером 6822787400:05:002:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 6822787400:05:003:0010, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується\~змістом інформаційної\~довідки з\~реєстру на нерухоме майно та інформаційних довідок Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 7-17) Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Згідно зі змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Верховним Судом України при розгляді справи № 6-843цс17 (постанова від 24.05.2017 року) висловлена Правова позиція про те, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати будинок [ADDRESS] ,\~земельну ділянку\~площею 0,25\~га з\~кадастровим номером\~6822787400:05:002:0007,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~земельну ділянку\~площею 0,1104\~га з\~кадастровим номером\~6822787400:05:002:0008,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~земельну ділянку\~площею 0,1\~га з\~кадастровим номером\~6822787400:05:003:0010,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] об`єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання про поділ спірного майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що частки [PERSON] , та [PERSON] у праві власності на спірне майно є рівними по 1/2 частці за кожним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділ майна підлягають задоволенню та за [PERSON] слід визнати право власності на частку будинку [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6822787400:05:002:0007, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1104 га з кадастровим номером 6822787400:05:002:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 6822787400:05:003:0010, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається. На підставі ст.ст. 57, 60-61, 65 СК України,

Outcome: approved