Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Криворізький державний педагогічний університет звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті навчання, 3% річних та пені, що разом становить 2779,19 грн. Позов мотивовано тим, що 01.09.2023 між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Я.В. та Книгою Лідією Олександрівною було укладено договір № 02-6725 про надання освітніх послуг. Відповідно до договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 37500 грн, зокрема за 2023 рік (вересень-грудень) 10000 грн, 2024 рік- 27500 грн. Додатковою угодою від 01.02.2024 вартість освітньої послуги була змінена на офіційно визначений індекс інфляції за 2023 рік та склала за 2023 рік (вересень-грудень) 10000 грн, 2024 рік (січень) -2500 грн, 2024 рік (лютий-грудень) 26250 грн. 26 червня 2024 року наказом по університету № 551-с "Про особовий склад студентів факультету педагогічної освіти" [PERSON] було відраховано з університету за власним бажанням. Заборгованість по оплаті за навчання складала 2205 грн. Відповідачці була направлена претензія № 3 від 22.01.2025 на суму 2205 грн, на яку остання не відреагувала. Також в період з 01.01.2025 по 01.06.2025 за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги [PERSON] була нарахована пеня у розмірі 328,33 грн; 3% річних від простроченої суми основного боргу у розмірі 66,16 грн та індекс інфляції з основною сумою боргу в розмірі 2384,71 грн. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. 16 вересня 2025 року на електронну адресу суду від представника позивача Гайдар Ірини надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.41). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомила. Заяв, клопотань від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.09.2023 між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] було укладено договір № 02-6725 про надання освітніх послуг (а.с.5). Відповідно до договору № 02-6725 Криворізький державний педагогічний університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за спеціальністю: 016 Спеціальна освіта, спеціалізація: логопедія, для здобуття ступеня вищої освіти магістр. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 37500 грн, зокрема за 2023 рік (вересень-грудень) 10000 грн, 2024 рік - 27500 грн. Додатковою угодою від 01.02.2024 вартість освітньої послуги була змінена на офіційно визначений індекс інфляції за 2023 рік та склала за 2023 рік (вересень-грудень) 10000 грн, 2024 рік (січень) -2500 грн, 2024 рік (лютий-грудень) 26250 грн. 26 червня 2024 року студентку 1-го курсу денної форми навчання було відраховано зі складу студентів за власним бажанням, що підтверджується витягом з наказу від 26.06.2024 № 551-с. (а.с.7). 22 січня 2025 року Криворізький державний\~педагогічний університет звертався до [PERSON] з претензією № 3 про сплату заборгованості в розмірі 2205 грн (а.с.11). При вирішенні спору суд керується такими нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені у договорі, а згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. [PERSON] уклала договір освітніх послуг із Криворізьким державним педагогічним університетом та взяла на себе обов`язок оплати надані послуги, однак в повній мірі такі не виконала та допустила виникнення заборгованості у розмірі 2205 грн, який добровільно не погасила, а відтак остання підлягає з неї стягненню в судовому плорядку. Статтею 610 ЦК України презюмовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 01.01.2025 по 01.06.2025 за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги [PERSON] була нарахована пеня у розмірі 328,33 грн. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми - 3% річних від простроченої суми основного боргу складають 66,16 грн. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає 2384,71 грн. На підставі вищевикладеного, дослідивши повно та всебічно надані докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved