Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в смт Маньківка Уманського району Черкаської області у віці 79 років померла позивача мати [PERSON] , [INFO] , про що 12.03.2024 року складено відповідний актовий запис №73, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.03.2024 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На час смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади про місце проживання особи виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 11.09.2024 року №1060/05-15 та №1061/05-15 та відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 27.05.2025 року №519-05-15 та №520/05-15. Після смерті матері залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та присадибна земельна ділянка, розташовані по [ADDRESS] . Наявність та належність майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.09.2025 року №442639391. Вказане майно потрібно оформити в нотаріальному порядку у спадщину. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, вона звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., де було заведено спадкову справу №101/2025, номер у спадковому реєстрі 74265161, про що надано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81675505 від 27.06.2025. Однак при цьому виявилось, що встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено, що є перешкодою для оформлення спадщини. Згідно листа за №549/02-31 від 27.06.2025 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2025 року. Вказаною постановою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з із пропущеним строком для прийняття спадщини. Відмова мотивована тим, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, який встановлено ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. У зв`язку з відмовою нотаріуса, вимушена звернутись до суду з даним позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, який пропущено з поважної причини. Раніше у встановлений законом шестимісячний строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини об`єктивно у неї не було можливості, що підтверджується та обґрунтовується тим, що в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку із збройною агресією російської федерації, її обидва сини перебувають на військовій службі у визначених військових частинах, син [PERSON] перебуває на військовій службі з 9 червня 2024 року по теперішній час, син [PERSON] перебуває на військовій службі з 22.06.2022 року по теперішній час, що підтверджується відповідними довідками військових частин від 27.07.2025 року №8095/102 та від 29.06.2022 року №1616/Д відповідно. Її син [PERSON] отримав поранення при виконання під час виконання бойового завдання під час виконання обов`язків військової служби, у зв`язку з чим проходив відповідне лікування та реабілітацію. Вона є особою похилого віку, перебуває вже на пенсії на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, що підтверджується відповідною довідкою про доходи №2377 1003 9733 4321 від 26.08.2025. За таких вищевказаних обставин в умовах воєнного стану після смерті матері вона постійно була вимушена опікуватись похованням близької людини та організацією і проведенням усіх пов`язаних з цим ритуальних послуг, в той же час опікувалась постійно своїми синами, які виконують військовий обов`язок по захисту України від російської агресії. За таких умов кілька раз пробувала потрапити до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, однак при наявності постійних повітряних тривог цього не вдалось зробити, а коли нарешті вдалось потрапити, строк на вже сплив. Викладене підтверджується зокрема вищевказаними відповідними довідками та відомостями про місце проживання спадкодавця, які отримувались на запит нотаріуса у відділі ЦНАП виконавчого комітету Маньківської селищної ради з вказаними датами їх видачі. Разом з тим, більше ніхто інший до нотаріуса за оформленням спадщини не звертався, що підтверджується інформацією, викладеною у постанові нотаріуса від 27.06.2025. По суті, з наданої постанови нотаріуса вбачається, що її відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та у зв`язку з пропуском строку на подання заяви до нотаріуса вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Представник Маньківської селищної ради до суду не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та позовні вимоги визнає не заперечуючи проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] в смт Маньківка Уманського району Черкаської області у віці 79 років померла позивача мати [PERSON] , [INFO] , про що 12.03.2024 року складено відповідний актовий запис №73, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.03.2024 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.12). На час смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади про місце проживання особи виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 11.09.2024 року №1060/05-15 та №1061/05-15 та відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 27.05.2025 року №519-05-15 та №520/05-15 (а.с.13,14). Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті матері залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та присадибна земельна ділянка, розташовані по [ADDRESS] . Наявність та належність майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.09.2025 року №442639391(а.с.17). Судом встановлено, що з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, позивач звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., де було заведено спадкову справу №101/2025, номер у спадковому реєстрі 74265161, про що надано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81675505 від 27.06.2025 (а.с.18). Згідно листа за №549/02-31 від 27.06.2025 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2025 року (а.с.19). Вказаною постановою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з із пропущеним строком для прийняття спадщини. Відмова мотивована тим, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, який встановлено ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначала причини пропускуданого строку, як воєнний стан в країні, перебування її двох синів на військовій службі у ЗСУ, отримання її сином [PERSON] в поранення при виконання під час виконання бойового завдання під час виконання обов`язків військової служби,та тривалу його реабілітацію, свій похилий вік, постійні повітряні тривоги, які завадили вчасно потрапити до нотаріуса. Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-85цс12). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того суд зазначає, що при цьому, момент звернення позивача до суду з указаним позовом, при доведеності поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України, визначальним у спірних правовідносинах є встановлення факту поважності причин пропущення спадкоємцем саме шестимісячного строку, встановленого законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а не будь-якого іншого строку. Суд погоджується з тим, що позивач пропустив термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Також суд вважає що має місце поважність причин пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується належними та допустимими доказами, які судом оцінено відповідно до положень статті 89 ЦПК України. Отже, встановленні обставин у відповідний період є саме тією непереборними обставинами, що виникли незалежно від його волі, пов`язані з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Суд у даному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому за своїм внутрішнім переконанням визнає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved