Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

18.08.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовує тим, що 22 вересня 2008 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис за № 20. Під час перебування у шлюбних відносинах у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження дитини позивач зазначений батьком дитини, про що 05 січня 2009 року Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області складено відповідний актовий запис № 02. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 11 листопада 2011 року у справі № 2-231/11/0307 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 26 березня 2024 року у справі № 931/145/24 вирішено: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 11 листопада 2011 року у справі № 2-232/11/0307, визначивши їх у частці від доходу; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 26.04.2024 року. 27 березня 2025 року Локачинським районним судом Волинської області ухвалено рішення, яке набрало законної сили 02 травня 2025 року, відповідно до якого виключено з актового запису № 02 від 05 січня 2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини. Зазначає, що оскільки рішенням суду встановлено відсутність кровного споріднення і виключення з актового запису про народження відомостей про позивача як про батька неповнолітнього [PERSON] , тому позивач втратив обов`язок щодо утримання дитини, батьком якої він не є. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Просить припинити стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються за рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 26 березня 2024 року (справа №\~931/145/24). Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 24 вересня 2025 року. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, 22.09.2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить врахувати при прийнятті рішення визнання відповідачем позову, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 38). Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, 17.09.2025 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 37). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] , під час перебування у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00043736744 від 23.02.2024 року дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] , після укладення шлюбу з [PERSON] - Дрозда, рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 11 листопада 2011 року у справі № 2-231/11/0307 шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області 22.09.2008 року (актовий запис № 20), між сторонами розірвано (а.с. 10) Прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією заочного рішення Горохівського районного суду Волинської області від 29 березня 2022 року про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що 10 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 10.10.2020 року Горохівським відділом реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №71. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 11). Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 26 березня 2024 року у справі № 931/145/24 вирішено: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 11 листопада 2011 року у справі № 2-232/11/0307, визначивши їх у частці від доходу; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 26.04.2024 року (а.с. 13-18, 22). Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 27 березня 2025 року у справі № 931/74/25, яке набрало законної сили 02.05.2025 року, виключено з актового запису № 02 від 05 січня 2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини (а.с. 19-21). З відповіді\~Локачинської селищної\~ради від\~26.08.2025\~року №\~05-01/53,\~наданої на\~запит суду,\~вбачається,\~що відповідач\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 29). Частиною 2 статті 18 Сімейного кодексу України, передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 статті 136 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до змісту статті 180 Сімейного кодексу України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки. Стаття 121 Сімейного кодексу України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Саме такі висновки виклав Верховний Суд в постанові від 15.05.2019 року у справі №511/219/18, в постанові від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20. За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач позов визнала (а.с. 37). За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , то у нього відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дитини, які стягуються за рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 26 березня 2024 року (справа №\~931/145/24). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору. \~ \~ \~ \~Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved