Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 26 травня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві , актовий запис № 815. На обґрунтування заявленої позовної вимоги у позовній заяві зазначено, що сторонами 26.05.2016 було зареєстровано шлюб; від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між подружжям поступово погіршувались, в результаті чого зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритись не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та взаємні обов`язки. Таким чином, подружні відносини між подружжям закінчились. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності відсутній. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області 02.09.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про проведення судового розгляду справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідач не з`явилась, подавши 11.09.2025 року до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає і проти розірвання шлюбу не заперечує. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні учасниками справи не подавалися. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 травня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 815, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 116 (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК Українивідповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, вони не ведуть спільне господарство, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Враховуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач у позовній заяві просив витрати по оплаті судового збору залишити по фактично понесеним, суд вважає за необхідне вважати судові витрати по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved