Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №105197 від 13.01.2020 року у розмірі 9720,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги\~мотивовані тим, що 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] 13.01.2020 між ТОВ «Займер» та відповідачем було укладено кредитний договір №105197, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його банківську картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,00 % в день або 730 % річних. Відповідач в установлений договором строк свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 9720,00 грн., яка складається: 2000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7720,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, у якій також зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.06.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. 09.07.2025 року до Рожнятівського районного суду надійшла заява від представника позивача про розподіл судових витрат. Розгляд заяви просить здійснювати без виклику сторін, проти винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2025 року суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 13.01.2020 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №105197, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора КL4754 (а.с.17-20). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених Договором: Сума виданого кредиту: 2000,00 грн.; Дата надання кредиту: 13.01.2020 року Строк кредиту :30 днів до 11.02.2020 року; Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Додатком №1 до\~\~Договору про надання фінансового кредиту № 105197 від 13.01.2020 року є графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, який\~\~підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатором:\~\~KL4754. Із зазначеного у ньому графіку встановлено, що сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 2000,00 грн., процентною ставкою 2% строком 10 днів у розмірі 400,00 грн. Всього до сплати 3200,00 грн. (а.с.21). Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 09.04.2025 року, відповідно до якої 13.01.2020 року на банківську картку перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн (а.с.34). 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.22-29). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, який є додатком до договору факторингу, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №105197 від 13.01.2020 року у розмірі 9720 грн., яка складається із суми виданого кредиту в розмірі 2000,00 грн. та залишку по відсотках у розмірі 7720,00 грн. (а.с.10). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 7720,00 грн. Згідно з частиною першою\~статті 530 ЦК України\~якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті\~530,\~631 ЦК України). Частиною четвертої\~статті 263 ЦПК України\~передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». За умовами Договору про надання фінансового кредиту №105197 від 13.01.2020 року, сторони погодили строк кредитування 30 днів з 13.01.2020 року по 11.02.2020 року. Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»\~\~просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 13.01.2025 року. Як вбачається із п.3.3.3. Договору клієнт має право: продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. Доказів продовження строку надання кредиту матеріали справи не містять. Отже, виходячи з того, що строк кредитування за Договором про надання фінансового кредиту №105197 від 13.01.2020 року закінчився 11.02.2020 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору. За таких обставин, оскільки строк кредитування за вказаним кредитним договором закінчився 11.02.2020 року, тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 11.02.2020 року, є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи договір укладено на 30 днів 13.01.2020 року по 11.02.2020 року з відсотковою ставкою в розмірі 2% на добу. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 1200,00 грн (2000,00 грн х 2% х 30 днів). Таким чином суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №105197 від 13.01.2020 року в розмірі 3200,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн, відсотки за користування кредитом - 1200,00 грн за період з 13.01.2020 року по 11.02.2020 року. V. Розподіл судових витрат: відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 799,39 грн. (3200,00 грн. / 9720,00 грн. = 0,33;\~\~2 422,40 грн. х 0,33 = 799,39 грн.). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання юридичних послуг від 29.12.2023 укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 18.07.2019, видане Пархомчуку С.В., довіреність від 30.12.2024, акт про отримання правової допомоги від 08.07.2025 на суму 10500,00 грн. з підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] , платіжна інструкція № 3 9447 від 08.07.2025 про оплату послуг на суму 10 500,00 гривень. Дослідивши надані докази, враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 3465 грн. (10 500,00 грн х 0,33 = 3465 грн), як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved