Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

28 травня 2025 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Кредит капітал», представник позивача за довіреністю Осадча Тетяна Сергіївна до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.03.2024 між позичальником: [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 9514654, згідно з умовами якого відповідач отримав 3300 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Також,\~29.07.2024 між ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»\~укладено Договір\~№ 108-МЛ,\~згідно з\~яким відбулося відступлення\~права вимоги\~і за\~Кредитним договором\~№ 9514654\~від 10.03.2024 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 сума заборгованості відповідача становить 11 154 грн., з яких: -прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 3300 грн. -прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 7524 грн. -прострочена заборгованість за комісією становить - 330 грн. Відповідачу надсилалася письмова претензія про погашення кредитної заборгованості вих. № 23774838/4351 від 23.04.2025, проте останнім не здійснено дій щодо погашення заборгованості. Відповідно до автоматичного розподілу справ справа надійшла в провадження судді Петрюк Т.М. На виконання вимог ч. 6 ст.\~187\~ЦПК України 04.06.2025 судом надіслано запит про надання інформації стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на який отримано 06.06.2025. Розпорядженням керівника апарату суду № 324 від 16.06.2025 на підставі рішення ВРП від 05.06.2025 "Про звільнення судді [PERSON] у відставку" призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 справу розподілено судді Кожевник О.А. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 28 липня 2025 року прийнято справу до свого провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідачу надсилалась позивачем позовна заява з додатками до неї та судом ухвала про відкриття провадження у справі. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. 20.08.2025\~до суду\~через підсистему\~"Електронний\~суд"\~від представника\~відповідача надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~згідно з\~яким останнім\~зазначено,\~що позивачем\~не надано\~до позовної\~заяви доказів\~існування будь-яких\~правовідносин між\~ТОВ ФК\~«Контрактовий ДІМ»\~та ТОВ\~«Мілоан»,\~яке здійснило\~переказ коштів\~на рахунок\~відповідача від\~імені позивача,\~а саме\~договору №\~9514653,\~вказує,\~що належними\~доказами,\~які підтверджують\~наявність заборгованості\~за укладеними\~кредитними договорами\~та її\~розмір є\~первинні документи,\~оформлені відповідно\~до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 01.09.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, на що 02.09.2025 від представника відповідача надійшло заперечення щодо пропуску процесуальних строків на подання відповідного клопотання. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 03.09.2025 відмовлено у клопотання представника позивача про витребування доказів. 02.09.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представником зазначено, що кредитний договір № 9514654 від 10.03.2024 є укладеним в електронній формі. Відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 9514654 від 10.03.2024. Згідно зі змістом Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», приймаючи пропозицію про укладання кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується із усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та цих правил, як невід`ємної його частини тощо. Тобто, за доводами представника позивача підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Представником позивача зазначається, що на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 125262976 від 11 березня 2024 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] на кредит рах. № 516749*97 кредитні кошти в сумі 3 300 грн., де також вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору. Відповідно до частини 5 статті 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 9514654, на умовах якої позичальнику надано грошову суму у розмірі 3300 грн., строком на 105 днів до 23.06.2024р. та складається з пільгового та поточного періоду. За умовами п. 1.5. 1.5.3. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 11203.50 грн. Денна процентна ставка (за весь строк кредитування) складає 2.28%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (за весь строк кредитування) дорівнює 6903.00 відсотків річних. Комісія за надання кредиту: 330 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 742.50 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 6831 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2.30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . За умовами п. 2.3.1 Договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Позичальнику доступна така можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, в розмірі, що визначається змістом додаткового договору/додаткової угоди, що підписується Позичальником у зв`язку з пролонгацією та певну частку заборгованості за Договором. Згідно з пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. Згідно з пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери (п. 6.2. договору). Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Окрім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] підписано Додаток № 2 до Договору про споживчий кредит № 9514654, а саме заяву на отримання кредиту, в якій містить особисті дані відповідача, зокрема номери мобільного телефону, електронну пошту, паспортні дані, місце роботи, майновий стан, загальні умови кредитування та ідентифікаційний код [PERSON] , що також міститься у відзиві на позовну заяву, а відтак факт належності РНОКПП відповідачу, що міститься у заяві на отримання кредиту, встановлений. Анкета-заява на кредит № 9514654 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан». Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., відповідач ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши одноразовим ідентифікатором направленого на номер телефону відповідний договір (889170). Згідно з ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з платіжним дорученням № 125262976 від 11.03.2024 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача 3300 грн., призначення платежу: кредитні кошти згідно договору № 9514654. Суд погоджується з доводами представника позивача, що ТОВ «Мілоан» не банк, та не банківська (фінансова) установа, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» в т. ч. Інструкції затвердженої Постановою НБУ від 27.12.2007 року за № 481. Судом встановлено, що перерахунок кредитних коштів ТОВ «Мілоан» здійснювалося через платіжні сервіси ТОВ «ФК «Контрактовий дім» без відкриття рахунків та емітування у цьому банку платіжної картки відповідача. Факт перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок позичальника, підтверджується доданою до позовної заяви копією платіжного доручення. Перші шість та останні чотири цифри на пластиковій картці, є достатньо для визначення приналежності карти тій чи іншій країні і банку, тип карти і категорію карти. Повний номер картки вводиться позичальником та автоматично зашифровується і зберігається у самій платіжній системі, через яку здійснюються платежі. Відповідач, заперечуючи отримання зазначеного кредиту, мав можливість надати повний номер картки, а також виписку за картковими рахунками на спростування зарахування (отримання) 11.03.2024 кредиту в сумі 3300 грн. Проте відповідачем не надано на підтвердження факту спростування належності йому карткового рахунку [NUMBER] або факту отримання кредитних коштів (виписку з рахунку за вказаний період, щоб доводило відсутність нарахування). За приписами ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За приписами ст.\~81\~ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.\~89\~ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Посилання представника відповідача на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29.07.2025 у справі № 932/6104/24 суд не приймає до уваги, оскільки вказана справа розглядалася щодо встановленого факту ненадходження на картковий рахунок грошових коштів, підтвердженого банківською установою та різниці між вимогою про стягнення однієї одиниці грошових коштів та іншої, яка зазначена у платіжній інструкції про перерахування грошових коштів. Судом також\~встановлено,\~що 29.07.2024\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»\~укладено Договір\~№ 108-МЛ,\~згідно з\~яким відбулося відступлення\~права вимоги\~і за\~Кредитним договором\~№ 9514654\~від 10.03.2024 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Платіжною інструкцією підтверджується укладення договору відступлення прав вимоги № 108МЛ від 29 липня 2024 року. Відповідно до п. 1 Акту приймання передачі Реєстру боржників від 29 липня 2024 року до Договору відступлення прав вимоги № 108-МЛ, кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників від 29 липня 2024 року, складений згідно із додатком № 1 до Договору. Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 сума заборгованості відповідача становить 11 154 грн., з яких: -прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 3300 грн. -прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 7524 грн. -прострочена заборгованість за комісією становить - 330 грн. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. За приписами\~статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що нарахування відсотків не виходить за межі кредитування. Проте, суд не погоджується із розміром нарахованих відсотків за користування кредитом, з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~47\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Відповідно до ч. 5 ст.\~12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Нормою ч. 4 ст.\~42\~Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. До того ж, як зауважував Конституційний Суд України у справі про захист прав споживачів кредитних послуг (Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011), межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~від 22.11.2023\~року №\~3498-ІХ внесено\~зміни до Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та статтю 8\~цього Закону доповнено частиною п`ятою, за якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому згідно п. 17 Розділ IV "Прикінцевих та перехідних положень", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Так, з відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що з 12.03.2024 відсотки нараховувалися за відсотковою ставкою визначеною п. 1.5.2. договору, тобто 1,50% (14 днів), з 26.03.2024 по 23.06.2024 відсотки нараховувалися за відсотковою ставкою визначеною п. 1.5.3. договору, тобто 2.30% (89 днів). Проте із врахуванням вищезазначених змін з 22.04.2024 року до 23.06.2024 рік, максимальний розмір денної процентної ставки не може становити більше 1,5 %. Таким чином, відсотки, нараховані за ставкою 1,5% (за 103 дні) мають складати 5098 грн. 50 коп. (3300 * 1.5% * 103). Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним договором необхідно частково задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань у розмірі 8398 грн. 50 коп., з яких: 3300 прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5098 грн. 50 коп. прострочена заборгованість за сумою відсотків. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1ст.\~1054\~ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому, суд відмовляє у стягненні за даним рішенням комісії. Аналогічні висновки містяться у постанові Дніпровського апеляційного суду у справі № 204/7742/24 (провадження 22-ц/803/4611/25). Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 8374 від 28.04.2025. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1823 грн. 96 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (8398 грн. 50 коп. * 100% : 11154 грн. * 2422 грн. 40 коп.).

Outcome: partial