Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

ТДВ «СК «Гардіан» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 12700.00 грн. шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, судовий збір в розмірі 3028.00 грн. та 2000.00 грн. витрат пов`язаних з наданнями правової (правничої допомоги). В обґрунтування позову зазначено, що 25.07.2021 року між ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АР-2149956, забезпечений транспорт Chevrolet Nubira, д.р.н. [NUMBER] . [PERSON] , 29.01.2022 року о 01 годині 30 хвилин в м.Черкаси по вул.Гоголя,532/73 керував автомобілем Chevrolet Nubira, д.р.н. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. При цьому [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль ГАЗ 31029 д.н.з. [NUMBER] . Своїми діями [PERSON] порушив п.п.2.9 «а», 12.1 правил дорожнього руху та вчинив правопорушення за що передбачена відповідальність за ст..124, ч.2 ст.130 КУпАП. Винним у вчиненні правопорушення визнано [PERSON] , що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 березня 2022 року. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ №АР-2149956, на підставі страхового акту №G-17226.1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб ГАЗ 31029 д.н.з. [NUMBER] , складає 12700.00 грн. Відповідно до умов договору страхування ТзДВ «СК «Гардіан» власнику автомобіля ГАЗ 31029 д.н.з. [NUMBER] , відшкодувало витрати на ремонт автомобіля в сумі 12700.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №32764 від 16.02.2022. На підставі вищевикладеного, в зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановами судів, то ТДВ «СК «Гардіан» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 12700.00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 липня 2025 року позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачу направлялася копія ухвали суду та про відкриття провадження про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~04.08.2025 на адресу суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направляв. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №\~911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17\~(П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №\~913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89,263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТДВ «Гардіан» та [PERSON] 25.07.2021 року укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АР-2149956, забезпечений транспорт Chevrolet Nubira, д.р.н. [NUMBER] . З копії постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 березня 2022 року вбачається, що [PERSON] 29.01.2022 року о 01 годині 30 хвилин в м.Черкаси по вул.Гоголя,532/73, керував автомобілем Chevrolet Nubira, д.р.н. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд та стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КЗ «ЧОНД» лікарем-наркологом (висновок №87 від 29.01.2022 «алкогольне сп`янінн», чим порушив вимоги п.2.9 аПравил дорожньоо руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 сь.130 КУпАП, при цьому [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійсним наїзд на припаркований автомобіль ГАЗ 31029 д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст..124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст.81 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 29.01.2022 року власник автомобіля ГАЗ 31029 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулася з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якому зазначила, що внаслідок ДТП, що мало місце 29.01.2022 року о 01 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул.Гоголя, буд.532/73, водій «Chevrolet Nubira, д.р.н. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 31029 д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований. При ДТП автомобіл ГАЗ 31029 д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. 10.02.2022 року [PERSON] звернулася до ТДВ «Гардіан» з заявою про виплату страхового відшкодування. 09 лютого 2022 року страховиком та потерпілим [PERSON] підписаний Акт про узгодження розміру страхового відшкодування. Згідно страхового акту №G-17226-1 від ТДВ «СК «Гардіан» визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 12700.00 грн.. ТДВ «СК «Гардіан» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 12700.00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №22764 від 16 лютого 2022 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки (діяльністю, пов`язаною з використанням, зберіганням або утриманням ; транспортних засобів, механізмів та обладнання та ін.), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, сприяла недбалість її власника (володільця), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.п.ґ п.2.1). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ». Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено чіткий перелік випадків, в яких може звернутися страховик після виплати страхового відшкодування з позовом в порядку регресу до страхувальника або водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до абз. «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи, що вищевказана дорожньо-транспортна пригоди сталася з вини відповідача, який у момент ДТП мав ознаки алкогольного сп`яніння, а позивач сплатив страхове відшкодування власнику автомобіля ГАЗ 31029 [PERSON] , суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 3028, 00 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Питання про інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до котрих в силу ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать й витрати на професійну правничу допомогу. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.(ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Представником позивача адвокатом Каплею А.С. долучено копію договору про надання правової допомоги від 07.11.2023 року, Акт № 15 від 13.01.202 до Договору про надання правової допомоги №б/н від 07.11.2023, написання та подання позовної заяви в тому числі і Шевчун О.О., платіжна інструкція №228041 від 20.01.2025 про оплату ТДВ «СК «Гладіан» - Каплі А.С. 40000.00 грн. за послуги до Договору про надання правової допомоги №б/н від 07.11.2023 р.. Суд погоджується з доводами представника позивача - адвоката Каплі А.С. про те, що долучені до матеріалів позову копії документів підтверджують надання адвокатом правової допомоги позивачу при розгляді справи. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне та стягнути з відповідача на користь позивача 2\~000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved