Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення \~ \~ \~ \~Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про розірвання шлюбу та залишення дітей на проживання із Позивачем та розгляд справи призначено на 02 липня 2025 року. 18 червня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 02 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 липня 2025 року у зв`язку із неявкою Відповідачем. 30 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 29 вересня 2025 року у зв`язку із залученням третьої особи. 29 вересня 2025 року в судове засідання Позивач не з`явився. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою його реєстрації та розміщенням 02 липня 2025 року та 30 липня 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 29 вересня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 29 липня 2006 року між нею та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції, відповідний актовий запис № 43. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними втрачено почуття любові один до одного. Спільного господарства не ведуть більше трьох років. Відповідач проживає з іншою жінкою у цивільному шлюбі більше року. Враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, вжиття заходів щодо примирення є недоцільним, шлюб фактично припинив існувати, носить формальний характер та відповідно до статей 105, 110 Сімейного кодексу України Позивач наполягає на його розірванні. Позивач стверджує, що малолітні діти весь час проживають разом із нею, оскільки Відповідач з лютого 2022 року проживає закордоном, тому просить залишити дітей проживати із нею. \~ \~ \~ Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Свідоцтво про\~шлюб серії\~ [NUMBER] , відповідно до якого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції 29 липня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 29 липня 2006 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 43. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка залишилось [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . 2.Свідоцтво про\~народження серії\~ [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є Позивач та Відповідач. 3.Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є Позивач та Відповідач. 4.Будинкова книга, відповідно до якої Позивач, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . 5.Рішення Виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 09 вересня 2025 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] разом з Позивачем за адресою: [ADDRESS] . IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 29 липня 2006 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано в установленому законодавством порядку, зо підтверджується свідоцтвом ( пункт ІІІ.1 Рішення). На цей час, відповідно до тексту позовної заяви, поданої та підписаної Позивачем особисто, сім`я фактично припинила існування, Позивач та Відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично припинив існування. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із Позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується висновок та будинковою книгою ( пункти ІІІ.4, ІІІ.5 Рішення) Органом опіки та піклування за місцем проживання дітей [PERSON] та [PERSON] складено висновок, згідно із яким діти проживають із Позивачем. Умови проживання задовільні, діти забезпечені усім необхідним, обладнані дитячі кімнати. Органом вважається за доцільне визначити місце проживання дітей разом із Позивачем, що підтверджується рішенням та висновком (пункт ІІІ.5 Рішення) V. Висновки суду щодо розірвання шлюбу Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Суд встановив, що сторони сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача. В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. щодо залишення дітей проживати із Позивачем За змістом статті 19 Сімейного кодексу України вбачається, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що діти проживають разом із матір`ю протягом тривалого часу. Умови проживання задовільні, діти забезпечені усім необхідним, обладнані дитячі кімнати. Згідно із висновком органу опіки і піклування про доцільність залишити проживати дітей із Позивачем. Суд бере до уваги вказаний висновок, а також інші обставини, зокрема проживання Відповідачем протягом тривалого часу закордоном та фактичне проживання дітей разом із матір`ю, в зв`язку із чим Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині також. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які Позивач посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок мають бути покладені на Відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved