Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У липні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 9100187 від 05 лютого 2022 року у загальному розмірі 23550,00 грн., яка складається зі заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 15000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 5700,00 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 2850,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 05 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 9100187. На підставі укладеного договору, [PERSON] отримав в кредит кошти в розмірі 15000,00 грн, зі строком кредитування 90 днів (30 днів - пільговий період, 60 днів - поточний період), дата остаточного погашення заборгованості 06 травня 2022 року. Комісія за надання кредиту 2850,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту. Проценти за користування кредитом, які нараховуються за ставкою 2,00% за день на суму залишку кредиту. Тип процентної ставки - фіксована. Кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . 25 липня 2024 року укладено договір № 25-07/24 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема й за договором № 9100187. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 9100187. Відповідач умови укладеного договору не виконував, у зв`язку із чим, станом на 31 липня 2025 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 23550,00 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 15000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 5700,00 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 2850,00 грн., яку позивач, як правонаступник просить стягнути на свою користь з відповідача. Рух справи Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 29 вересня 2025 року. Представник позивача в судове засідання 29 вересня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 29 вересня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу його місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи 05 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 9100187, який підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» перерахувало позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 гривень, відповідно до пп. 1.2. Договору, що підтверджується Довідкою та Квитанцією про перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] . Згідно пп. 1.3. Договору кредит надається строком на 90 днів з 05 лютого 2022 і складається з пільгового та поточного періодів. Підпункти 1.3.1. та 1.3.2. Договору, передбачають, що пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 07 березня 2022 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 60 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 06 травня 2022 року (дата остаточного погашення заборгованості). З положень пп. 1.5. Договору слідує, що загальні втрати позичальника за пільговий період складають 11850,00 грн., загальні витрати за весь строк кредитування складають 56850,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період складає 26850,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 71850,00 грн. Комісія за надання кредиту становить 2850,00 грн., що складає 19% від суми кредиту (п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 45000,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.2 Договору). Згідно з п. 1.6. Договору тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] *13. Умови пролонгації встановлені п. 2.3. Кредитного договору. 25 липня 2024 року укладено договір № 25-07/24 відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема й за договором № 9100187. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 9100187. Відповідач умови укладеного договору не виконував, у зв`язку із чим, станом на 31 липня 2025 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 23550,00 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 15000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 5700,00 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 2850,00 грн., яку позивач, як правонаступник просить стягнути на свою користь з відповідача. Отже, між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідаче своїх зобов`язань за кредитним договором. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Як встановлено судом, з досліджених кредитних договорів, їх підписання відповідачем відбулось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором V91497, згідно з довідкою про ідентифікацію, та є безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, з якими позичальник ознайомився перед підписанням кредитного договору та отримання кредитних коштів. Кошти зараховані на картковий рахунок № [NUMBER] , що доводиться квитанцією з ID платежу - 1906159191, доданою до матеріалів справи. Договори про надання грошових коштів у позику підписаний позичальником шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному кабінеті. Судом перевірено розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, за яким відповідач має заборгованість у розмірі 23550,00 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 15000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 5700,00 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 2850,00 грн., яку позивач, як правонаступник просить стягнути на свою користь з відповідача. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в розмірі 23550,00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № 0540260001 від 24 липня 2025 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», прайс лист вартості послуг, які надаються; заявку на надання юридичної допомги №363 від 02 червня 2025 року, Витяг з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року, в якому вказано, що за надання усної консультації обсягом 2 години вартіістю 2000,00 грн. за годину та складання позовної заяви використано - 3 години, вартістю по 3000,00 грн. за годину, загалом вартість наданих послуг складає 13000,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) міститься висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved