Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

27.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначало наступне. 23.04.2019\~року між\~ПАТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] та\~ТОВ «Нью\~Файненс Сервіс»\~був укладений\~договір кредиту\~та страхування\~№Z06.00405.005184416,\~що є\~змішаним договором\~та поєднує\~в собі\~елементи кредитного\~договору та\~договору страхування,\~відповідно до\~якого,\~відповідачка отримала\~грошові кошти\~у розмірі\~49999\~грн,\~строком до\~23.04.2024\~р.,\~включаючи витрати\~на страховий\~платіж в\~сумі 4337,81\~грн на\~користь ПрАТ\~«Страхова компанія\~«Уніка життя»,\~однак відповідачка\~сплатила банку\~лише 8610,00\~грн,\~останній платіж\~проведено 19.08.2019\~р.\~Після закінчення\~строку кредиту\~кредитор не\~здійснював нарахування\~процентів за\~користування кредитними\~коштами,\~не нараховував\~штрафні санкції\~та комісії.\~16.11.2023\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«СОНАТІ» був\~укладений договір\~факторингу №16/11-23.\~Відповідно до\~якого АТ\~«Ідея Банк»\~відступило,\~а Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~набуло право\~вимоги за\~кредитними договорами\~укладеними з\~позичальниками,\~зокрема,\~за кредитним\~договором укладеним\~між Публічним\~акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~№Z06.00405.005184416\~від 23.04.2019\~року.\~29.12.2023\~р.\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «САНФОРД\~КАПІТАЛ» було\~укладено договір\~факторингу №29/12-23.\~Відповідно до\~умов договору\~факторингу до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~перейшло прав\~вимоги,\~зокрема і\~за кредитним\~договором №Z06.00405.005184416 від 23.04.2019 року, тобто до відповідачки [PERSON] . Станом на 23.04.2023 р., у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 49809,94 грн. Всі нарахування відбувалися до укладання договорів факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року та №29/12-23 29.12.2023 р. Заборгованість до цього часу не сплачена, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в у прохальній частині позовної заяви представник позивача заявляв про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи суду, а також відзив на позовну заяву не подала. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи шляхом надсилання судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2019 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Z06.00405.005184416, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування, відповідно до якого, відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 49999,00 грн, строком до 23.04.2024 р., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 4337,81 грн на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя», що також підтверджується паспортом споживчого кредиту Додаток №1 до Договору кредиту та страхування №Z06.00405.005184416 від 23.04.2019 року, ордером розпорядженням про видачу кредиту (а.с.14,15,25). Розмір заборгованості відповідачки перед банком підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] , станом на 16.11.2023 р., відповідно до якого: заборгованість за основним боргом\~49809,94 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~34634,89 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 57331,26 грн, загальна заборгованість 141776,09 грн., а також підтверджується випискою з 23.04.2019 р. по 16.11.2023 р. (а.с.37-38, 39). Згідно договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 р., 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками, зокрема, за кредитним договором укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] №Z06.00405.005184416 від 23.04.2019 року, що також підтверджується друкованим реєстром боржників№1 від 16.11.2023 р. Як вбачається з договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 р., 29.12.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло прав вимоги, зокрема і за кредитним договором №Z06.00405.005184416 від 23.04.2019 року, тобто до відповідачки [PERSON] , що також підтверджується витягом з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 р. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054 та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 84444,83 грн. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Санфорд Капітал» слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.\~1 ч.\~3 ст. 133 ЦК). Судом встановлено, що позивачем заявлено стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 200, 00 грн. Згідно з приписами ч.ч.\~1-6 ст.\~137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься копія договору про надання правничої допомоги № 1/04, укладеного 01.04.2024 між ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», акт прийому-передачі послуг з правничої допомоги, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. За таких обставин, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд присуджує позивачу з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved