Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Представник ТОВ «ЖК Сервіс Груп» звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 59823,94 грн та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що [PERSON] є власником приміщення [ADDRESS] та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території та комунальних послуг, які надає ТОВ «ЖК Сервіс Груп». 30.08.2022 між ТОВ «ЖК Сервіс Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 141/32. Позивач належним чином виконував узятий на себе обов`язок з надання відповідачеві послуг, натомість відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 59823,94 грн, яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2025 справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2025 відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником приміщення № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 30.08.2022 між ТОВ «ЖК Сервіс Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 141/32,. Згідно довідки ТОВ «ЖК Сервіс Груп» № 137 від 26.11.2024, по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , апартаменти 141, власник [PERSON] , наявна заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, електропостачання, холодне водопостачання, охорону та інші послуги, яка станом на 25.11.2024 становить 52753,90 грн. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 59823,94 грн, з яких: 52753,90 - сума основної заборгованості; 5040,10 грн - сума інфляційних втрат; 2029,94 грн - 3 % річних. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, що свідчить про наявне у відповідача зобов`язання, нести витрати на утримання належного йому майна, чого він не робить. Згідно вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги; 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем ТОВ «ЖК Сервіс Груп» надавались [PERSON] , як власнику приміщення [ADDRESS] , послуги з утримання будинку і прибудинкової території та комунальних послуг, а отже, у відповідача виник обов`язок оплатити ці послуги. На момент розгляду справи відповідачем не сплачено заборгованості. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови договору, а також враховуючи, що позивачем доведено належними та достатніми доказами обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 52753,90 грн, а тому підлягає задоволенню. Позивачем також заявлено до стягнення з відповідачів 3 % річних у розмірі 2029,94 грн та інфляційних втрат у розмірі 5040,10 грн. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Також суд вважає, що у зв`язку з простроченням щодо оплати заборгованості за спожиті послуги, відповідач зобов`язаний сплати на користь позивача 3 % річних у розмірі 2029,94 грн та інфляційних втрат у розмірі 5040,10 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved