Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON] , в якому представник позивача [PERSON] просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 04.02.2025-100000461 від 04.02.2025 в розмірі 45 750 грн, а також судові витрати у справі. В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 04.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №04.02.2025-100000461, відповідно до умов якого, позичальнику надано кредит у розмірі 15 000,00 грн (що підтверджується номером транзакції в системі iPay.ua), строком на 140 днів з визначеними договором розмірами процентних ставок, комісії та неустойки. Оскільки відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 15 000 грн на електронний платіжний засіб, відповідно до вказаних реквізитів, то ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. У зв`язку з цим, станом на дату подачі позовної заяви у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 45 750 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 15 000 грн, по процентах - в розмірі 21 000 грн, комісії у розмірі 2 250 грн, неустойки 7 500 грн, яку позивач просить стягнути з [PERSON] у судовому порядку. Зазначена позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сформована 20.08.2025 в системі «Електронний суд» та подана до Заставнівського районного суду Чернівецької області. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєвої О.В. від 02.09.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12:45 год 25.09.2025. 23.09.2025 до Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшов відзив від відповідача [PERSON] в якому вона зазначає, що не заперечує факт отримання кредиту в розмірі 15\~000 грн, та визнає обов`язок його повернути. Водночас заперечує проти нарахування надмірних штрафних санкцій та пені, які призвели до необґрунтованого збільшення боргу у три рази. Просить суд врахувати скрутне матеріальне становище, наявність трьох дітей на її утриманні та зменшити розмір пені та штрафних санкції, надати розстрочку виконання рішення шляхом щомісячної сплати платежів. Представник позивача в судове засідання не зявилась, просила проводити розгляд даної справи за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр» та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, просить суд врахувати відзив на позовну заяву. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, заяви сторін, надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 04.02.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» і відповідачем на пропозицію позивача про укладення кредитного договору (оферти) та на підставі заявки [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) (кредитної лінії) № 04.02.2025100000461, відповідно до умов якого, остання отримала кредит у сумі 15 000 грн на строк 140 днів з дати його надання та датою повернення 23.06.2025, зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,82 % = (17309,68/15000)/140х100%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 2 250 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. До матеріалів справи долучено Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), Заявку кредитного договору № 04.02.2025100000461 від 04.02.2025, Відповідь Позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), Інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] , що підтверджують факт укладення електронного кредитного договору № 04.02.2025100000461 від 04.02.2025. Крім того, укладаючи зазначений договір, у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 04.02.2025100000461 [PERSON] , як позичальник підтвердила, що їй надані та вона отримала інформацію, зазначену в статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору. Також судом встановлено, що договір підписано між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е531. При цьому сторонами досягнуто згоди щодо основних умов кредитування (а.с.10-18). Таким чином письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи підтверджено, що кредитний договір № 04.02.2025100000461 від 04.02.2025 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця підписано електронним підписом кредитодавця, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Також встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» 04.02.2025 о 09:31:08 год. перерахувало на банківську картку [PERSON] за № [NUMBER] , зазначену в заявці кредитного договору, 15 000 грн за кредитним договором № 04.02.2025100000461 (а. с.25). [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконувала належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду 20.08.2025 у неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 45 750 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 15 000,00 грн, по процентах - в розмірі 21 000 грн, комісії - в розмірі 2 250 грн, неустойки 7 500 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 04.02.2025 по 23.06.2025. Зазначене вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості (а. с.25). Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, враховуючи відзив відповідача, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано), суд дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 04.02.2025-100000461 від 04.02.2025 за тілом кредиту в сумі 15 000,00 гривень, процентами - в розмірі 21 000 грн, комісії - в розмірі 2 250 грн, що в загальному становить 38 250 грн. Разом з тим, відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 7 500 грн. задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Із змісту п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, вбачається, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом при ухваленні самого рішення. Із змісту п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року вбачається, що суд, який ухвалив рішення, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити його виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Із змісту п. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, вбачається, що визначення порядку виконання рішення суду, надання розстрочки виконання зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Звертаючись до суду із проханням про розстрочення виконання рішення відповідачем надано суду: копії свідоцтв про народження неповнолітніх трьох дітей, відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні та довідки № 63 від 23.09.20025 про нарахування заробітної плати. Враховуючи скрутне матеріальне становище відповідачки (яке підтверджується наданими відповідачем письмовими доказами), суд дійшов висновку про можливість розстрочення суми боргу за кредитним договором на 12 місяців. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на\~користь\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»\~заборгованість за\~кредитним договором № 04.02.2025-100000461 від 04.02.2025 в розмірі 38 250 грн, розстрочивши виконання рішення суду на 12 місяців. Також суд вирішує питання щодо судових витрат у справі. Згідно з ч.1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого ним при подачі позову. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню (83,6%), то суд, з врахуванням положень\~статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 2025,29 грн (2422,4*83,60/100) у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Оскільки в судове засідання, призначене на 12:45 год. 25.09.2025 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 30.09.2025 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення судового рішення є 30.09.2025. На підставі ст.ст.\~525,\~526,\~530,\~610,\~625,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial