Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

19.08.2025 представник ТОВ «Споживчий центр» Логош Т.В., яка діє на підставі довіреності №2705/25-10 від 27.05.2025, звернулася до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 11.12.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір(оферти) №11.12.2024-100000544. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав від ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн . В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови кредитного договору, внаслідок чого станом на дату звернення ТОВ «Споживчий центр» з даним позовом до суду, його заборгованість перед позивачем становить 10650 грн., що складається:\~\~ - 6000,00 грн тіло кредиту; -1860,00 грн. відсотки; -2790,00 грн. неустойки. Представник позивача зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором товариством не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Вимогами позову представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суми заборгованості за кредитним договором №11.12.2024-100000544 від 11 грудня 2024 року в розмірі 10650,00 грн., а також понесені судові витрати. 26.08.2025 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає частково. Відзив на позов до суду не подав. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у них докази в своїй сукупності суд дійшов до наступних висновків: Судом встановлено, що 11 грудня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань шляхом укладення кредитного договору (оферти), яку підписано одноразовим ідентифікатором Е497 заявку кредитного договору №11.12.2024-100000544 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 6000,00 грн. (підтверджується квитанцією ID 2441115336 від 11.12.2024 а.с 11) строком на 155 дні, день з кінцевим терміном повернення 14.05.2025 (а.с.18-24). Згідно з п.4 вказаної заявки до договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в договорі, неустойка 540,00 грн. в день нараховується за кожен день невиконання зобов`язання. Довідкою розрахунком позивач вказує, що заборгованість за кредитним договором №11.12.2024-100000544 від 11.12.2024 [PERSON] складає: 6000,00 основний борг, 1860,00 відсотки, 2790,00 неустойка. (а.с. 13) Позивачем долучено до матеріалів справи копію витягу ЄДР юридичної особи ТОВ «Споживчий центр» від 05.10.2023 (а.с.10). Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно зі ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~ стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, яка в загальному розмірі становить 6000,00 грн. за кредитним договором №11.12.2024-100000544 від 11 грудня 2024 року. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи одноразовим ідентифікатором, таким чином погодив умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення відсотків за кредитним договором №11.12.2024-100000544 від від 11 грудня 2024 року в загальному розмірі 1860,00 грн. також підлягає задоволенню. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні неустойки в сумі 2790,00 слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду ТОВ «Споживчий центр» було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1787,80 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial