Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно\~ [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження прав останнього на строк шість місяців з покладенням на нього обов`язків. В обґрунтування заяви зазначає, що з 1999\~ по\~2009\~роки з\~ [PERSON] проживала\~однією сім`єю\~без укладення\~шлюбу в\~будинку заявниці\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~у 2007\~році у\~них народилася\~дочка.\~Спільне життя\~з [PERSON] \~не склалося\~через різні\~погляди на\~сімейне життя,\~його негативну\~поведінку,\~зневажливе відношення\~до заявнці\~та її\~рідних.\~Мешкаючи окремо,\~ [PERSON] \~неодноразово приходив\~до місця\~її проживання\~та вчиняв\~щодо неї\~домашнє насильство\~психологічного характеру,\~також вчиняв\~щодо неї\~психологічне насильство\~телефонуючи їй\~на мобільний\~телефон.\~Рішенням Ковельського\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 27.09.2021\~у справі\~№159/5552/21\~та рішенням\~Ковельського міськрайонного\~суду Волинської\~області від\~01.11.2022\~у справі\~№159/4407/22\~щодо [PERSON] встановлено\~обмежувальні приписи\~та покладено\~певні обов`язки,\~які дали\~позитивний результат\~щодо припинення\~домашнього насильства\~відносно заявника.\~Однак з\~літа 2024\~ року\~ [PERSON] \~знову почав\~влаштовувати скандали,\~виражається нецензурною\~лайкою відносно\~заявниці та\~спільної дитини,\~погрожує фізичною\~розправою,\~що підтверджується\~терміновим заборонним\~приписом стосовно\~кривдника від\~26.07.2025\~та постановами\~Ковельського міськрайонного\~суду від\~24.10.2024,\~від 09.06.2025\~про притягнення\~ [PERSON] \~до адміністративної\~відповідальності за\~домашнє насильство\~вчинене відносно\~заявниці.В зв`язку з чим вона звернулася з відповідною заявою до суду та просить покласти на [PERSON] такі обов"язки: \~ \~ \~ \~ - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , \~ \~ \~ \~- заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , \~ \~ \~ \~- заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, \~ \~ \~ \~- заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні свою заяву підтримала повністю, пояснила, що [PERSON] систематично переслідує її по місцю її проживання, вчиняючи щодо неї домашнє насильство, як фізичного, так і психологічного характеру, просить заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з?явився, належним чином сповіщався про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, у зв?язку з чим справа, згідно з ч.1 ст.350-5 ЦПК України, розглядається без його участі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з копією паспорта заявник зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрваний за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідю з ЄДДР від 15.09.2025. Отже, з наведених доказів видно, що будинок [ADDRESS] є місцем проживання заявниці. Як вбачається з відповіді Ковельського РУП ГУНП у Волинській області вих. № 140232-2025 від 19.09.2025 [PERSON] за вчинення ним 14.08.2024, 26.08.2024 щодо [PERSON] адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складено протоколи, згідно постанови Ковельського міськрайонного суду від 24.10.2024 визнано виним у вчинені вказаних правопорушень. Згідно із постановою суду від 09.06.2025 [PERSON] визнано виним у вчиненні відносно [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (справа № 159/3239/25). Крім того, згідно постанови суду від 20.08.2025 [PERSON] визнано виним у вчиненні щодо [PERSON] адмінправопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (справа 159/5254/25). Також останньому було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 650699. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2021 у справі №159/5552/21 та рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2022 у справі №159/4407/22 щодо [PERSON] встановлено обмежувальні приписи строком на шість місяців. З пояснень заявниці та її представника встановлені обмежувальні приписи давали результат, але після їх закінчення кривдник почав відвідувати заявницю, влаштовувати скандали, погрожувати, вчиняти домашнє насильство. З постанов Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2024, 09.06.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.3 ст.173-2 КУпАП, письмової відповіді Ковельського РУП ГУ НП у Волинській \~ \~ \~ \~ області на запит суду, видно, що ним систематично вчиняється домашнє насильство щодо заявниці психологічного характеру. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.3 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2\~ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року у справі № 569/11507/21 (провадження № 61-3103св22) зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов?язків: -заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою (пункт 1); -заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (пункт 4); -заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею (пункт 5) -заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (пункт 6). Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Частиною 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці у майбутньому, що вказує на обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо останнього шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч.2\~ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк шість місяців. Заява [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому, частково, оскільки пропонований нею обов"язок заборонити [PERSON] перебувати в її місці проживання суперечить п.1 ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», яким передбачено можливість такої заборони кривднику лише щодо місця спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Крім того, суд враховує, що мета пропонованого [PERSON] вищевказаного обов"язку, в умовах окремого проживання заявниці та кривдника, досягається у спосіб встановлення заборони останньому наближатися до місця проживання постраждалої особи на певну відстань. Згідно ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Роз?яснити учасникам справи, що рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання, відповідно до ч.4\~ст.350-6 ЦПК України. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial