Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач 06.08.2023 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до запису в трудовій книжці позивач з 05.09.1995 року працює на посаді тренера-викладача у відповідача. В зв`язку із захворюванням COVID-19 працівники ДЮСШ перейшли на дистанційну форму навчання, котра з огляду на оголошення воєнного стану для співробітників ДЮСШ, в тому числі і для позивача, продовжується. Незважаючи на тимчасове захоплення м.Херсону військами РФ позивач продовжував працювати дистанційно та отримувати в 2022 році заробітну плату шляхом перерахування на свою банківську картку АТ «Укрсиббанку». На картку позивача від відповідача за період з 1 січня 2022 року по 31 серпня 2022 року здійснювалася щомісячно виплата заробітної плати, всього за зазначений період виплачено 78255,59 грн. Зважаючи на кількість робочих днів за вказаний період середньоденна заробітна плата позивача за вказаний період складає 457,63 грн. Позивач намагався отримати від відповідача довідку про розмір нарахованої за вказаний час заробітної плати та причини її невиплати, але всі його звернення до відповідача як особисті, так і шляхом направлення листів із описом вкладення ігноруються діючим керівником школи. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату за період з 1 жовтня 2022 року по 31 серпня 2023 року та заробітну плату за період із 31 серпня 2023 року по день винесення судового рішення із розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 457,63 гривні. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку в межах платежів за один місяць. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Ухвалою від 31.08.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 26.10.2023 року представник відповідача Херсонської дитячо-юнацької спортивної школи з шахів і шашок Херсонської міської ради надав до суду відзив. Зазначив, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що за час роботи в період з 01.10.2022 року по 31.08.2023 року він не отримував заробітної плати. Позивач посилається на норми ст.ст.47, 94, 115, 116, КЗпП України. Сторона відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до розкладу занять тренерів-викладів школи на 2022-2023 навчальний рік (з 01.09.2022 року) [PERSON] визначені 2 групи учнів 7 і 8 осіб відповідно, а також графік проведення занять (дистанційно). У посадовій інструкції тренера-викладача школи визначені обов`язки тренера-викладача, зокрема надавати в учбову частини школи звітну документацію (журнал обліку роботи тренера-викладача, особисті картки спортсменів). Вказані документи є підтвердженням виконання роботи тренером-викладачем. У позовній заяві позивач не зазначає, що ним велась та надавалась до учбової частини школи будь-яка документація. Жодних доказів виконання та документування виконаної роботи до позовної заяви не долучено. Водночас, керівництвом школи встановлено, що на протязі 2022-2023 рр. позивач заняття з учнями школи (дистанційно) не проводив. Доказами відсутності занять з позивачем є заяви батьків учнів школи. У заявах батьків міститься інформація про відсутність занять і навіть будь-якого контакту з викладачем та проханням перевести їх дітей-учнів до іншого тренера. Також встановлена керівництвом школи відсутність [PERSON] на роботі в період з вересня 2022 року по жовтень 2023 року була оформлена відповідними актами, що складалися щомісячно. Отже, відсутність позивача на роботі кваліфікується як простій з вини працівника. Окрім того, після захоплення приміщення школи у вересні 2022 року представниками окупаційної влади, позивач виявив бажання працювати у «руській школі шахів», тобто почав співпрацювати з окупаційними структурами. Відповідачем подано заяву про цей факт до правоохоронних органів України. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог (у зв`язку з простоєм з вини працівника позивача), судові витрати покласти на позивача у справі. 31.10.2023 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив. Зазначив, що позивач не міг бути переведений на підставі акта від 20.08.2022 року на простій з вини працівника з 8 вересня 2022 року на виконання окремого доручення т.в.п. Херсонського міського голови №4-43 від 28.08.2022 та №4-45 від 03.09.2022 року, оскільки: даний лист т.в.п. Херсонського міського голови №4-43 від 28.08.2022 та №4-45 від 03.09.2022 року, є юридично нікчемним; позивач систематично телефонував [PERSON] , як керівнику закладу, направляв їй письмові запити з надання інформації щодо учбового процесу, але всі звернення повністю ігнорували, будь-які дії з боку відповідача щодо надання журналів, узгодження кількості та складу учнів чи інші дії щодо організації керівництвом процесу навчання відсутні; позивач продовжує, незважаючи на активний супротив керівника відповідача, проводити заняття за дистанційною формою навчання; за весь час, охоплений позовом, керівник відповідача жодного разу не зв`язався з відповідачем щодо його роботи, не видав жодного наказу про притягнення до відповідальності, не повідомив про будь-які завдання чи інше. З огляду на те, що рішення про невиплату заробітної плати позивачу викликане явно надуманими підставами, повною відсутністю будь-яких дій відповідача щодо виконання своїх обов`язків щодо організації трудового процесу позивача, фактично його повного ігнорування, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 23.11.2023 року здійснено перехід розгляду цивільної справи зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.02.2024 року на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали суду від 08.02.2024 року позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути із відповідача на користь невиплачену заробітну плату за період з 1 жовтня 2022 року по 31 серпня включно за 239 робочих днів на загальну суму 109373,57 грн із розрахунку по 486,66 гривні середньоденної заробітної плати позивача за 239 неоплачених робочих днів; стягнути із відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату за період 01 вересня 2023 року по 10 лютого 2024 року включно із розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 457,63 гривні за 117 неоплачених робочих днів в сумі 53 542,71 гривні Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку в межах платежів за один місяць. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Ухвалою від 13.02.2024 року прийнято заяву представника позивача [PERSON] про усунення недоліків позовної заяви, на виконання ухвали від 08.02.2024 року та продовжено судовий розгляд справи. Ухвалою суду від 19.04.2024 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано докази. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач в судовому засіданні пояснив, що з січня 2022 року у зв`язку з карантинними заходами школа перейшла на дистанційну форму навчання, після оголошення воєнного стану в Україні, школа продовжила дистанційне навчання. В цей період (2021-2022 навчальний рік) він проводив зайняття учням своїх груп, в т.ч. в період окупації м.Херсона. З початком нового навчального року 2022-2023 року, він з вересня 2022 року неодноразово намагався зв`язатися з [PERSON] як в.о. директора з метою дізнатися про своє навантаження як тренера-викладача, дізнатися розклад занять, списки учнів його груп, на дзвінки його вона не відповідала, він письмово звертався з проханням надати інформацію про заборгованість по заробітній платі, причини її невиплати, проте відповіді не отримав на свої запити. Будь-якої інформації від школи щодо організації навчального процесу у 2022-2023 та 2023-2024 начальних роках він не отримував. Листи від школи у 2022, 2023 роках також не отримував, з наказом про оголошення йому простою, як і з актами про відсутність на роботі не був ознайомлений. Зайняття зі своїми учнями, які раніше входили до його груп, продовжував проводити дистанційно через Вайбер, регулярно, 3-4 рази на неділю. З 2022 року [PERSON] була відсутня у приміщенні школи у зв`язку з дистанційною роботою, тому отримати вищезазначену інформацію в приміщенні школи не міг. Доводи сторони відповідача про те, що він співпрацював з окупаційною владою, та отримував від неї заробітну плату є надуманими та непідтвердженими належними допустимими доказами. Вважав ненарахування йому заробітної плати за таких обставин є неправомірним та порушує вимоги трудового закондавства. Просив задовольнити позовні вимоги та стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Представники відповідача [PERSON] та Хорошавіна О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Зазначив, що позивач не проводив занять, свої професійні обов`язки не виконував, мав місце простой з його вини, тому відповідач правомірно не нарахував та не виплачував йому заробітну плату. В останнє судове засідання представник відповідача [PERSON] не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву про застосування наслідків пропуску строку для звернення з позовом. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволені з підстав, зазначених у відзиві. Не оспорювала той факт, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, займає посаду тренера-викладача, з січня 2022 року по теперішній час школа працює дистанційно. На початок навчального року 2022-2023 рр. (з 01.09.2022 року) за її дорученням секретар довела до відома позивача про його навантаження, розклад занять, списку груп вихованців. Доказів належного повідомлення [PERSON] щодо організації навчального процесу не має. [PERSON] , відповідно до посадової інструкції, з вересня 2022 року по 31.08.2023 року та в наступному навчальному році 2023-2024 рр. не звітував про проведені заняття, не направляв індивідуальні плани роботи, відео матеріали та інше на підтвердження проведених занять. Не заперечувала, що з вересня 2022 року позивач телефонував їй неодноразово, проте, оскільки це було в період окупації, вона не відповідала на його дзвінки. Після деокупації м.Херсона, позивач не підтримував зв`язок зі школою, листи йому з метою зв`язування, чому не проводяться зайняття та отримати його письмові пояснення відправлялися, проте доказів належного відправлення та отримання їх [PERSON] не має. Оскільки позивач не проводив зайняття, йому заробітна плата з 08 вересня 2022 року по теперішній час не нараховувалася, не виплачувалася, складалися акти про відсутність його на роботі та в табелі робочого часу [PERSON] ставили простій з його вини. Наказ про оголошення [PERSON] простою з вини працівника виносився, проте позивачу не направлявся для ознайомлення. Підтримала заяву про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати. Вважала, що позивач пропустив 3-х місячний строк для звернення до суду з позовом, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статуту ХД ДЮСШ, затвердженого рішенням ХМР від 17.10.2016 року №393, засновником ДЮСШ є Херсонська міська рада. ДЮСШ підпорядковується Управлінню молоді та спорту Херсонської міської ради. Фінансування закладу здійснюється через головного розпорядника - Управлінню молоді та спорту Херсонської міської ради. Судом встановлено, що згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 16.02.1994 року [PERSON] з 05.09.1995 року до теперішнього часу перебуває у трудових відносинах на посаді тренера-викладача у Херсонській дитячо-юнацькій спортивній школі з шахів і шашок Херсонської міської ради. Відповідно до наказів в.о. директора Херсонської ДЮСШ з шахів і шашок Херсонської міської ради від 26.01.2022 року, 24.02.2022 року запроваджено проводити зайняття тренерам-викладачам з вихованцями дистанційно за допомогою скайпу, вайберу та інші. З 27.01.2022 року тренери-викладачі щомісячно повинні надавати інформацію про плани роботи з вихованцями та інші матеріали проведення занять згідно з розкладом. Згідно виписки за картковим рахунком [PERSON] в АТ «Укрсиббанк» від 31.07.2023 року за період з 01.01.2022 року по 01.08.2022 року за даними надходжень виплати заробітної плати становлять 78255,59 грн. З переписки позивача через мобільний додаток Viber вбачається, що 09.09.2022 року він звертався до абонента [PERSON] , зазначав, що вона не відповідає на його дзвінки та не надає відповіді на його запити. Згідно листа Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ПД/3.2/617-ЗВ-23 від 22.06.2023 року, позивачу, на звернення щодо можливого порушення вимог законодавства про працю в Херсонській дитячо-юнацькій спортивній школі з шахів і шашок Херсонської міської ради в частині невиплати заробітної плати, повідомлено норми законодавства та надано рекомендацію звернутися до суду. 17.07.2023 року позивач направив запит до в.о. директора Херсонської дитячо-юнацької спортивної школи з шахів і шашок Херсонської міської ради О. Хорошавіної, згідно якого просив видати йому довідки про доходи за 2022-2023 рр. та повідомити причини невиплати йому заробітної плати з жовтня 2022 року. Однак, відповіді не отримав, зазначений запит було повернуто [PERSON] у зв`язку з неотриманням відправлення адресатом. Згідно наказу №111 від 31.08.2021 року Херсонської дитячо-юнацької спортивної школи з шахів і шашок Херсонської міської ради, затверджено тренерам-викладачам наступні навчально-тренувальні групи на 2021/2022 навчальний рік з 01.09.2021 року, зокрема [PERSON] ГБП 1 р.н., №13 7 вихованців; ГБП 1 р.н., №14 8 вихованців, що також підтверджується списками групи базової підготовки та витягом з розкладу навчально-тренувальних знань тренерів-викладачів Херсонської дитячо-юнацької спортивної школи з шахів і шашок Херсонської міської ради на 2022-2023 н.р. з 01.09.2022 року (дистанційно). Відповідно до розкладу занять тренерів-викладачів школи на 2022-2023 р. (з 01.09.2022 року) [PERSON] визначені 2 групи учнів 7 і 8 осіб відповідно, а також графік проведення занять дистанційно, що підтверджується витягом з розкладу навчально-тренувальних занять тренера-викладача [PERSON] на 2022-2023 р. Відповідно до посадової інструкції тренера викладача, затвердженої директором ДЮСШ з шахів і шашок Херсонської міської ради Г.М. Дембровською 15.11.2016 року, згідно п. 3.10 тренер-викладач веде та своєчасно надає в навчальну частину наступну звітну документацію: журнали обліку роботи тренера-викладача; розклад занять (у разі потреби); необхідні документи голові кваліфкомісії ДЮСШ про присвоєння розрядів вихованцям ДЮСШ; веде особисті картки спортсмена на кожного вихованця; індивідуальні плани для груп спеціалізованої підготовки та груп підготовки до вищої спортивної майстерності (за їх наявності); клопотання щодо прийому, переведення, відрахування вихованців тощо; матеріали змагань виступу вихованців у змаганнях різного рівня; журнали реєстрації первинного, позапланового, цільового інструктажів безпеки життєдіяльності учнів; протоколи контрольно-перевідних іспитів (згідно наказу); клопотання зі списками навчально-тренувальних груп (згідно наказу). З зазначеною посадовою інструкцією [PERSON] ознайомився, що свідчить його підпис. Згідно витягів із табелю обліку робочого часу тренерів-викладачів Херсонської ДЮСШ з шахів і шашок Херсонської міської ради, у [PERSON] за період з 08 вересня 2022 року по серпень 2023 року стоїть відмітка, яка свідчить, що позивач був відсутній на роботі, причина простій з вини працівника (без оплати). Відповідно до витягів з відомості нарахування коштів № 85, №86 (Заробітна плата та аванси) вбачається, що у вересні 2022 року позивачу сплачено 1000,00 грн та 04.10.2022 року 1099,02 грн. З Витягу з розрахунково-платіжної відомості по заробітній платі за вересень 2022 року щодо [PERSON] вбачається, що ставка заробітної плати 1812,05 грн, надбавка за вислугу років становить 543,61 грн, надбавка за спортивне звання 181,20 грн, індексація 103, 41 грн. Всього нараховано 2640,27 грн. Аванс 1000 грн. З урахуванням податків та інше до виплати 1099,02 грн. Херсонською ДЮСШ з шахів і шашок Херсонської міської ради складено акти від 20.09.2022 року, від 19.10.2022 року, від 31.10.2022 року, від 05.12.2022 року, від 22.01.2023 року, від 11.02.2023 року, від 20.03.2023 року, від 18.04.2023 року, від 18.05.2023 року, від 20.06.2023 року, від 18.07.2023 року, від 21.08.2023 року, від 02.09.2023 року про те, що тренер-викладач з шахів [PERSON] на зв`язок не виходить, інформацію про плани проведення занять у режимі дистанційної роботи на підтвердження проведення занять не надав, та відсутня інформації про причини його відсутності у період з 8 по 20 вересня 2022 року; з 21 вересня по 19 жовтня 2022 року; з 20 по 31 жовтня 2022 року; з 31 жовтня по 05 грудня 2022 року; 1 по 22 січня 2023 року; з 23 січня по 11 лютого 2023 року; з 12 лютого по 20 березня 2023 року; з 21 березня по 18 квітня 2023 року; з 19 квітня по 18 травня 2023 року; з 19 травня по 20 червня 2023 року; з 21 червня по 18 липня 2023 року; з 18 липня по 21 серпня 2023 року. [PERSON] з 8 вересня 2022 року по серпень 2023 року переведено на простій з вини працівника (без оплати). Також відповідачем 02.09.2023 року складено акт про те, що 01.09.2023 року [PERSON] було відправлено по вайберу лист №19 від 31.08.2023 року з вимогою надати письмові пояснення щодо його відсутності на роботі з вересня 2022 року по 31.08.2023 року та ненадання відповідачем відповіді на лист №6 від 02.02.2023 року. Копії зазначених листів та докази їх відправлення та отримання [PERSON] суду стороною відповідача не надано. Згідно довідки про доходи Херсонської дитячо-юнацької спортивної школи з шахів і шашок Херсонської міської ради, виданої [PERSON] , який працює у Херсонській дитячо-юнацькій спортивній школі з шахів і шашок Херсонської міської ради за основним місцем роботи та займає посаду тренера-викладача з шахів, за період з січня 2022 року по вересень 2022 року [PERSON] нараховано заробітної плати 84998,61 грн, утримано податків і зборів 17424,74 грн, всього сплачено 67573,87 грн. За період з жовтня 2022 року по грудень 2022 року заробітна плата не нараховувалася. Згідно довідки про доходи Херсонської дитячо-юнацької спортивної школи з шахів і шашок Херсонської міської ради, виданої [PERSON] , який працює у Херсонській дитячо-юнацькій спортивній школі з шахів і шашок Херсонської міської ради за основним місцем роботи та займає посаду тренера-викладача з шахів, за період з січня 2023 року по грудень 2023 року заробітна плата не нараховувалася. З доданих позивачем копій заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] у 2022-2023 навчальному році проводив зайняття з учнями, регулярно надсилав учням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шахові турніри, в яких учні приймали участь. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що його син [PERSON] є вихованцем ДЮСШ з шахів і шашок Херсонської міської ради та з 2022 року по лютий 2024 року зайняття з ним проводив тренер-викладач [PERSON] . З 2022 року [PERSON] регулярно проводить групові зайняття, онлайн, через скайп, вайбер, зайняття проходять протягом 1-2 годин приблизно 3-4 рази на тиждень. Зазначені докази свідчать, позивач фактично здійснював трудову діяльність дистанційно, незважаючи на відсутність співпраці з боку керівника школи, який не надав необхідних документів для обліку виконаної роботи та ігнорував звернення позивача щодо організації навчального процесу. Стороною відповідача на підтвердження того, що позивачем не проводилися дистанційно зайняття надано заяви батьків про переведення дітей до інших тренерів у зв`язку з непроведенням занять у 2022-2023 навчальних роках, а саме заява від 02.08.2023 року [PERSON] , заява від 07.08.2023 року [PERSON] , заява від 07.08.2023 року [PERSON] , заява від 07.08.2023 року [PERSON] , заява від 08.08.2023 року [PERSON] , заява від 09.08.2023 року [PERSON] , заява від 31.08.2023 року [PERSON] . Надання вказаних заяв не спростовують факт дистанційної роботи позивача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у зв`язку з окупацією м.Херсона, переїхала з дитиною до іншого міста, з весни 2022 року по вересень 2023 року дитина була вихованцем ДЮСШ з шахів і шашок Херсонської міської ради, зайняття з дитиною дистанційно не проводилися, від [PERSON] як директора школи взнала, що дитина входить до групи тренера-викладача [PERSON] . Оскільки заняття з нею не проводилися, контакту його не мала, просила директора замінити тренера. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що тривалий час очолює Херсонську федерацію шахів, під час окупації м.Херсона у 2022 році, окупаційна влада захопила приміщення ДЮСШ, зареєстрували свою школу, біля той школи він особисто бачив [PERSON] , знає, що він запрошував до школи. В той час ДЮСШ з шахів і шашок Херсонської міської ради продовжувала працювати, дистанційно, проте [PERSON] зв`язок зі школою не підтримував, не звітував про проведення занять. Зазначені відповідачем докази не спростовують доводи позивача, що він працював дистанційно, оскільки судом встановлено, що йому не було доведено розклад занять, списки учнів його груп. Пояснення свідка [PERSON] суд до уваги не приймає, як недопустимий доказ, так як обставини щодо працевлаштування до школи, утвореної окупаційною владою, не може бути встановлений допитом свідка. Частинами першою, четвертою та п`ятою статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 141 КЗпП України роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно зі статтею 94 КЗпП України та статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці (частина п`ята статті 97 КЗпП України). Позивач продовжував здійснювати навчально-тренувальну роботу дистанційно, що підтверджується наявними доказами: заявами позивача, перепискою з адміністрацією школи та іншими документами щодо організації навчального процесу. Відсутність документального підтвердження дистанційних занять не свідчить про невиконання роботи, оскільки у період воєнного стану та дистанційного навчання традиційна форма обліку не могла бути дотримана повною мірою. Відповідно до ст.34 КЗпП України простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Відповідно до ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Час простою з вини працівника не оплачується. В матеріалах справи відсутній наказ про оголошення простою відносно позивача з його вини, сторона позивача на підтвердження своїх доводів його не надала, факт простою з вини працівника не довела, тому суд вважає ненарахування та невиплата позивачу заробітної плати відповідачем є неправомірною. Акти про відсутність на роботі тренера-викладача з шахів [PERSON] не можуть бути підставою для невиплати заробітної плати. Відсутність наказу про оголошення простою означає, що роботодавець не має законних підстав для невиплати позивачу заробітної плати за цей період, що є порушенням трудового законодавства. Відповідно до ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Згідно п.2 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Суд визнає належними та достатніми такі обставини, встановлені доказами в матеріалах справи: позивач у період січеньсерпень 2022 року фактично отримав на свій рахунок суму 65 485,85 грн (сума після утримань), по відомостях та довідкам, що подані стороною, відповідна нарахована заробітна плата без утримань (збільшена з урахуванням ПДФО і військового збору) за цей період становить 78 255,59 грн, у матеріалах справи відсутні документально оформлені підстави для визнання простою з вини працівника, отже відсутня правова підстава для припинення або невиплати заробітної плати. Визначення розрахункової величини (середньоденної заробітної плати). Для визначення середньоденної заробітної плати суд використовує документально підтверджену суму нарахованої заробітної плати за розрахунковий період, надану позивачем (78 255,59 грн) і кількість робочих днів у цьому розрахунковому періоді, що за матеріалами справи становить 171 робочий день (січеньсерпень 2022 р.). Відповідно до Порядку №100: Середньоденна заробітна плата = 78 255,59 грн:171 день = 457,63 грн. Таким чином, заборгованість по заробітній платі за період з 01.10.2022 року по 31.08.2023 року становить 109 373,57 грн (457,63 грн х 239 р.д.); за період з 01.09.2023 року по 10.02.2024 року становить 53542,71 грн (457,63 грн х 117 р.д.). Загальна сума заборгованості сума заборгованості становить 162 916,28 грн. Суд, оцінивши надані сторонами докази та норми чинного законодавства, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки факт існування трудових відносин між сторонами підтверджений, доказів правомірного оголошення простою з вини працівника відповідач не надав, обов`язок щодо своєчасної виплати заробітної плати відповідачем порушено, визначені позивачем періоди та суми заборгованості відповідають фактичним даним і підтверджені матеріалами справи, строки звернення до суду не пропущені, а тому невиплачена заробітна плата у загальній сумі 162 916,28 грн підлягає стягненню на користь позивача. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Суд вважає, що доводи, викладені відповідачем у відзиві, не найшли свого підтвердження при розгляді справи спростовуються матеріалами справи та висновками суду. Суд не приймає до уваги, надані відповідачем, заяви, що не проводилися зайняття з учнями його групи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у 2022-2023 н.р., оскільки сторона відповідача не довела, що він довів до відома позивача розклад занять на 2022-2023 н.р., склад учнів, що входять до його групи. Зазначене свідчить про недбале ставлення керівництва закладу до своїх обов`язків, які покладені на нього, зокрема Закону України «Про освіту» щодо належної організації роботи закладу, доведення позивачу про його навантаження у 2022-2023 році, та у 2023-2024 році, розкладу занять, складу груп. Суд не приймає доводів відповідача, що позивач співпрацював з окупаційною владою після реєстрації 17.05.2022 року нею «Детско-юнацкой спортивной школы по шахматам и шашках» та отримував там заробітну плату, оскільки зазначена обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. Щодо доводів сторони відповідача про застосування наслідків пропуску строку для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)». Отже до 18 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (частина перша статті 233 КЗпП України) (постанова ВП ВС від 11 липня 2024 року у справі № 990/156/23 (провадження № 11-90заі24)). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 233 КЗпП України, продовжуються на строк його дії. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин. Надалі постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений із 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651. Тлумачення наведених норм закону свідчить про те, що запровадження на всій території України карантину є безумовною правовою підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину. Для періоду з 01.10.2022 року по 31.08.2023 року законодавством не передбачено обмеження строків для звернення до суду про стягнення заборгованості по заробітній платі. Тому позовна вимога щодо цього періоду є своєчасною і не порушує трудове законодавство. Для періоду з 01.09.2023 року по 10.02.2024 року, відповідно до чинної редакції ст.233 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, тримісячний строк для подання позову почався з 01.07.2023 року. Позивач звернуся до суду 06.08.2023 року, тобто в межах встановленого тримісячного строку. Тому позовна вимога щодо цього періоду є своєчасною і не порушує трудове законодавство. Відповідно до частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1629,16 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №26.07.23 про надання правничої допомоги від 26.07.2023 року, укладений адвокатом Невольніченко Олексій Олександрович з [PERSON] ; ордер серії АХ № 1052779, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №516; платіжна інструкція №144373960 від 26.07.2023 року на суму 3000,00 грн; платіжна інструкція №144375848 від 26.07.2023 року на суму 1000,00 грн, з якого вбачається, що позивачу була надана правнича допомога на загальну суму 4000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну допомогу в загальному розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved