Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

До Воловецького районного суду Закарпатської області звернулася заявниця [PERSON] із заявою про визнання фізичної особи обмежено дієздатною та встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Із поданої\~заяви вбачається,\~що заявниця\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1976 та серії [NUMBER] . Сестра заявниці [PERSON] , [INFO] являється інвалідом другої групи із дитинства, причиною її інвалідності є ідіопатимчний кіфосколіоз грудно-поперекового відділу хребта 4 ст. Так, після смерті матері заявниці, у січні 1986 року, її батько - [PERSON] , [INFO] в серпні 1987 року одружився вдруге із гр. [PERSON] , [INFO] , після чого рідна сестра заявниці - [PERSON] переїхала проживати адресою: [ADDRESS] . Після смерті ( [INFO] ) другої дружини батька заявниці - [PERSON] , весь цей час сестрі [PERSON] допомагав батько та зведена сестра - [PERSON] , [INFO] , зведений брат - [PERSON] . [INFO] та рідний брат по батьку - [PERSON] , [INFO] , який проживає із сім`єю на постійній основі в Чеській республіці з 2014 року. [INFO] батько заявниці [PERSON] , [INFO] помер. Заявниця зазначає, що доглядати за сестрою [PERSON] , яка залишилась одна можливості немає, оскільки вона перенесла декілька операцій, на вихованні має внуків, яких допомагає виховувати, у [PERSON] погіршився стан здоров`я (надмірна вага, болі в суглобах) і станом на 30.09.2023 року вона вийшла на пільгову пенсію (у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю 1 групи «А»). Посилається на те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона є непрацездатною, не в змозі працювати, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях і може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, тому вона потребує постійного нагляду та піклування. Стверджує, що наявні у [PERSON] захворювання ставлять під сумнів її дієздатність. Також посилається на те, що на теперішній час, зведений брат заявниці - [PERSON] , [INFO] , супроводжує [PERSON] на огляд до лікарів м. Ужгорода, купує ліки, продукти та інше і має можливість та бажання доглядати зведену сестру - [PERSON] , [INFO] і бути її піклувальником. В нього добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває, завжди провідує сестру заявниці. Відповідно до акту про встановлення факту здійснення особою догляду від 23.10.2024 року за заявою зведеного брата - [PERSON] , [INFO] - умови є задовільні для догляду за сестрою заявниці, яка потребує постійної сторонньої допомоги. Враховуючи наведене, у зв`язку із захворюванням [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує постійного стороннього догляду та допомоги, а тому виникла необхідність у визнанні фізичної особи обмежено дієздатною та встановленні над нею опіки та призначення опікуна. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить такі задоволити. Крім того, у клопотанні зазначила, що 13 травня 2025 року нею було прийнято рішення та забезпечено відправлення своєї сестри [PERSON] для огляду до лікаря-психіатра обласного закладу з надання психіатричної допомоги в м. Ужгород, де було її обстежено та надано відповідний висновок, який заявниця просила врахувати при розгляді справи. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить розглянути справу на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить такі задоволити. Ствердив, що оскільки їхні батьки померли, а зведена сестра є інвалідом з дитинства, постійно хворіє та потребує сторонньої допомоги, він не заперечує щодо визнання [PERSON] обмежено дієздатною та призначення його опікуном над нею. Крім того, у клопотанні послався на те, що в справах про визнання громадян обмежено дієздатними даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами у відповідності п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» №3 від 28.03.72. Таким чином, на підставі наведеного, просить врахувати суд медичні документи відносно [PERSON] та визнати її обмежено дієздатною. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що вимоги заяви не підлягають задоволенню. Судом встановлено,\~що заявниця\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1976 та серії [NUMBER] . Сестра заявниці - [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вона являється інвалідом другої групи із дитинства, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія 7-66 КА №0069258, виданою 25 жовтня 2001 року. Причиною її інвалідності з дитинства є ідіопатичний кіфосколіоз грудно-поперекового відділу хребта 4 ст., яке призводить до того, що вона має обмеження життєдіяльності до самообслуговування. Згідно із п. 1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Як визначено в ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із ч.4 ст. 36 ЦК України, цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч.1\~ст.297 ЦПК України,\~у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Із заяви\~та доданих\~до неї\~матеріалів вбачається,\~що заявниця\~ [PERSON] \~посилається на\~те,\~що її\~сестра -\~ [PERSON] не\~може повною\~мірою усвідомлювати\~значення своїх\~дій та\~керувати ними,\~потребує як\~медичного нагляду\~та лікування,\~так і\~постійної сторонньої\~допомоги і\~контролю,\~що підтверджується\~такими медичними\~документами:\~1)\~висновком №3/29\~«Про наявність\~порушення функцій\~організму через\~які невиліковні\~хворі особи\~не можуть\~самостійно пересуватися\~та самообслуговуватися»;\~2)\~довідкою №3\~від 13.03.2024,\~виданою Ужгородським\~міським центром\~первинної медико-санітарної\~допомоги;\~3)\~рентгенографією від\~12.05.2023 обстеження щодо\~перелому,\~визначається застарілий\~перелом проксимального\~метаепіфізу правої\~плечової кістки\~-\~консолідований перелом\~середньої третини\~правої ключиці, що не дає\~можливості повністю\~виконувати фізичні\~навантаження;\~4)\~висновком ультразвукового\~обстеження №1287\~від 08.03.2024,\~у якому\~зазначено,\~зміщення органів,\~5)\~висновком ультразвукового\~обстеження №1288-1289\~від 08.03.2024,\~у якому\~зазначено,\~про деформацію\~нирок;\~6)\~довідкою №458\~від 17.10.2022,\~де вказано,\~що [PERSON] \~знаходиться на\~«Д» обліку\~в сімейного\~лікаря;\~7) консультаційним висновком спеціаліста КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради від 13.05.2025 (висновок спеціаліста, встановлений діагноз F51). Згідно з ч. 1\~ст. 298 ЦПК України\~суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 28.03.72 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу\~експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу,\~визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з відомостями висновку судово-психіатричного експерта Закарпатської філії судових експертиз від 13.02.2025 №64, [PERSON] , [INFO] ознак психічного захворювання не виявляє. По психічному стану [PERSON] , [INFO] , може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Висновок судово-психіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, даних освідчення та не суперечить наявним у справі доказам. Отже, виходячи з висновку судово-психіатричного експерта, суд вважає, що підстави для визнання [PERSON] обмежено дієздатною, відсутні. Водночас, і матеріали справи не містять переконливих доказів, які б повністю підтвердили підстави для встановлення тієї обставини, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу і внаслідок цього вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що може бути підставою для визнання особи обмежено дієздатною. З огляду на наявну в матеріалах справи медичну документацію, [PERSON] дійсно має проблеми щодо стану фізичного здоров`я, однак це не свідчить про її хворобливу поведінку в контексті психічного здоров`я, а також не дає підстав стверджувати, що [PERSON] є обмежено дієздатною і (як зазначає заявниця) неспроможна розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд звертає увагу, що дієздатність - це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються зазначеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати в правовідносини, та після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник. Визнання особи обмежено дієздатною - це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти "хронічний, стійкий психічний розлад". Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичного критерії висувати не може. Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сферах психічноїдіяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, для визнання особи обмежено дієздатною встановити у передбаченому порядку тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію - здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів. Ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери психічної діяльності, яке проявляється у неможливості особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, може потягнути за собою важливі наслідки правового характеру у вигляді визнання громадянина недієздатним або обмежено дієздатним. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що подані до суду медичні документи, зокрема, висновок №3/29 «Про наявність порушення функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися», довідка №3 від 13.03.2024, видана Ужгородським міським центром первинної медико-санітарної допомоги, рентгенографія від 12.05.2023 щодо обстеження щодо перелому визначається застарілий перелом проксимального метаепіфізу правої плечової кістки - консолідований перелом середньої третини правої ключиці, висновок ультразвукового обстеження №1287 від 08.03.2024, висновок ультразвукового обстеження\~№1288-1289 від\~08.03.2024 про деформацію нирок, довідка №458 від 17.10.2022 щодо перебування [PERSON] «Д» обліку в сімейного лікаря та консультаційний висновок спеціаліста КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради від 13.05.2025 (висновок спеціаліста, встановлений діагноз F51) - не дають переконливих доказів, які б повністю підтвердили підстави для встановлення тієї обставини, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу і внаслідок цього не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що є підставою для визнання особи обмежено дієздатною. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України,\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Посилання заявниці [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] щодо того факту, що [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, надані ними письмові докази, а також встановленні судом обставини, не знайшли свого підтвердження в суді. Підстави доцільності визнання [PERSON] обмежено дієздатною особою не ґрунтуються на вимогах закону і не відповідають інтересам особи, відносно якої вирішувалося питання про визнання її обмежено дієздатною. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява про визнання особи обмежено дієздатною задоволенню не підлягає. Враховуючи, що судом відмовлено у визнанні [PERSON] , [INFO] обмежено дієздатною, суд дійшов висновку про безпідставність вимог про встановлення опіки та призначення їй опікуна.

Outcome: dismissed