Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

У вересні 2025 із заявою до суду звернулося КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» про госпіталізацію [PERSON] який проживає за адресою: [ADDRESS] , в примусовому порядку без його згоди. Мотивована заява тим, що [PERSON] , госпіталізований 25.09.2025 о 05:18 год. у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної Ради». Доставлений ЕМД у супроводі працівника поліції та опікуна. Через тяжкий психічний розлад несе небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, що й стало підставою для звернення до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку без його згоди. Ухвалою суду від 25.09.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. В судовому засіданні представник лікарні Буяновська Л.Л. заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, вказала, що [PERSON] спав поверхневим сном, у відділенні поводився нормально, проявів агресивної поведінки відносно оточуючих і себе самого не було. Зі слів матері [PERSON] їй відомо, що пацієнт намагався спалити документи, гроші, примушував бабу вживати алкогольні напої. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти примусової госпіталізації, визнав себе хворим та таким, що потребує медикаментозного лікування так як може бути психічно збудженим під час суперечок з рідними про спростування його дій і намірів. Він обіцяв в добровільному порядку приймати ліки, які йому будуть призначені лікарем. Повідомив, що 10 днів тому повернувся в Україну на вимогу батьків та мав конфлікт з мамою через відмову повернути гроші зароблені ним у Франції, які мати без його згоди поклала на депозит. Він дійсно проходив 3-денне лікування у Франції в лікарні змішаного типу через конфлікт з матір`ю, яка приїхала до нього на 2 тижні, а мешкала фактично 3 місяці. Після виписки з лікарні він приймав ліки поки в нього були кошти на їх придбання. З 85 річною бабусею пив вино і наполягав, щоб бабуся випила. Наразі він усвідломлює необхідність працевлаштуватися і лікуватися амбулаторно. Представник [PERSON] адвокат Тарнавська В.В. підтримала його позицію, зазначила, що заявником не доведено підстав примусової госпіталізації, передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» та просила відмовити в задовіленні заяви. Прокурор Лавренюк Ю.В. вважала, що заява підлягає задоволенню так як [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання. Суд дослідивши надані докази установив, [PERSON] доставлений 25.09.2025 о 05:018 год. у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» швидкою допомогою в супроводі матері і працівника поліції через неадекватну поведінку з попереднім діагнозом: психічний розлад (шизофренія в стадії загострення). 25.09.2025 о 10:13 год., [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка зробила заключний висновок, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді: параноїдальної шизофренії, потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди. З висновку зазначено, про те що [PERSON] несе небезпеку для себе та оточуючих, агресивний, відмовляється приймати ліки, проте об`єктивних даних з яких зроблено цей висновок не зазначені. В заяві на ім`я директора КНП ВОК ім. акад. О.І. Ющенка [PERSON] просила розглянути справу у її відсутності, госпіталізувати її сина в зв`язку з погіршенням стану здоров`я (погрожує, заставляє бабу пити, вживав алкоголь, хотів підпалити документи, відмовляється від ліків). Заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів (ст. 341 ЦПК України). Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено що [PERSON] раніше примусово не лікувався, після добровільного лікування в 2020 році йому поставлений діагноз «шизофренія параноїдальна форма, епізодичний тип перебігу». [PERSON] був доставлений в КНП ВОК ім. акад. О.І. Ющенка швидкою допомогою в супроводі матері і працівника поліції з діагнозом психічний розлад (шизофренія в стадії загострення). В судовому засіданні [PERSON] визнав себе\~хворим та\~таким,\~що потребує\~медикаментозного лікування, усвідомлював необхідність працевлаштуватися і обіцяв приймати ліки і лікуватися амбулаторно. Пояснення [PERSON] про наявність конфлікту з матір`ю в зв`язку з розпорядженням його грошима не спростовані. Обставини, викладені [PERSON] в заяві на ім`я директора КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» жодними доказами не підтверджені. Тому суд вважає, що підстав для примусової госпіталізації, передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» не доведені. Лікування [PERSON] можливе в амбулаторному порядку. Отже в задоволенні заяви про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без його згоди належить відмовити. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed