Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Рокитнянської селищної ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якого входить земельна ділянка площею 4,0655 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ №113098 від 17 квітня 2002 року. [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті одна по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою старостинського округу № 9 Рокитнянської селищної ради Київської області від 17листопада 2023 року № 208. У травні 2025 року позивач дізнався, що [PERSON] склала заповіт від 21 березня 2014 року на його ім`я, на належну їй земельну ділянку площею 4.0655 га, що розташована на території Ромашківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ №113098 від 17 квітня 2002 року. Заповіт посвідчений 21 березня 2014 року секретарем виконавчого комітету Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області Суховою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 19. Окрім позивача інших спадкоємців не має, його батько [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації смерті в м. Києві [INFO] . Для прийняття спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв`язку із пропущенням ним шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Він є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців, окрім нього ні за законом ні за заповітом немає. Просить визначити йому, як спадкоємцю за заповітом додатковий тримісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 2 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 3 липня 2025 року витребувано від приватного нотаріуса Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Наталії Іванівни інформаційні довідки зі Спадкого реєстру щодо [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала: по [ADDRESS] , а у разі наявності спадкової (-их) справи (справ), - її (їх) копію, а також інформацію щодо всіх наявних заповітів спадкодавця (заповідача), - їх копії. Ухвалою суду від 4 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26 вересня 2025 року о 09 год 00 хв. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача, Рокитнянської селищної ради Київської області, Круглова К.О. подала заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Розгляд справи просила здійснювати у відсутність представника відповідача. Третя особа: приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. подала заяву, в якій розгляд справи просила здійснювати у її відсутності, покладається на розсуд суду. Згідно частиною 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, в межах наданих суду доказів, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 1 лютого 2023року, що міститься в матеріалах справи. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно - земельну ділянку площею 4,0655 га, що розташована на території Ромашківської сільської ради Київської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія І-КВ № 113098 від 17 квітня 2002 року. За свого життя [PERSON] , вчинила заповітне розпорядження посвідчене 21 березня 2014 року секретарем виконавчого комітету Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області Суховою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 19. За яким земельну ділянку площею 4,0655 га, що розташована на території Ромашківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ №113098 від 17 квітня 2002 року, заповіла позивачу [PERSON] . Позивачем долучено до матеріалів справи заповіт від 22 липня 2020 року, відповідно до якого встановлено, що за свого життя [PERSON] , вчинила заповітне розпорядження посвідчене 22 липня 2020 року секретарем виконавчого комітету Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області Суховою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №46. За яким земельну ділянку площею 4,0655 га, що розташована на території Ромашківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ №113098 від 17 квітня 2002 року, заповіла позивачу [PERSON] . Про існування заповіту позивачу стало відомо лише в травні 2025 року. З матеріалів справи встановлено, що для прийняття спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв`язку із пропущенням ним шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю нотаріуса від 7 травня 2025 року № 50-01/16. Крім того, на виконання ухвали суду від 3 липня 2025 року про витребування доказів приватним нотаріусом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. надано відповідь від 31 липня 2025 року № 100-01-16, згідно якої вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, відповідні витяги зі Спадкового реєстру не формувались. З листа Рокитнянської селищної ради Київської області від 1 липня 2025 року вбачається, що Рокитнянська селищна рада не розглядає питання про визнання спадщини [PERSON] відумерлою, а саме: майно, яке належить [PERSON] на праві приватної власності - земельна ділянка площею 4,0655 га, що розташована на території Ромашківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачем долучено до матеріалів справи витяг з Спадкого реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81880252 від 16 липня 2025 року з якого вбачається, що заповіт № 46 (номер у спадковому реєстрі 66392597) дата посвідчення [INFO] , заповідач [PERSON] , має стан - чинний. З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81880224 виданий 16 липня 2025 року встановлено, що на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] у спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до довідки старостинського округу № 9 Рокитнянської селищної ради Київської області від 17листопада 2023 року № 208, з якої вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті одна по [ADDRESS] . Крім позивача у [PERSON] інших спадкоємців ні за заповітом ні за законом немає. Про існування заповіту на його ім`я, позивач дізнався після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України. У відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 цього Кодексу передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальним правилом спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень частини 4 статті 206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] , ніким із спадкоємців не прийнята, спадкова справа не заведена, позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не може, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне позов задовольнити та надати позивачеві додатковий, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом трьох місяців. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося, тому, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved