Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

У травня 2025 року до суду надійшов вищезазначений позов. У позовній заяві представник позивача зазначав, що ТОВ «Споживчий центр» очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 6000,00 грн. стороною позивача було повідомлено, що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Рішенням Решетилівського районного суду від 15 вересня 2025 року позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. 19 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Мохира Я.В. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій він, посилаючись зокрема на норми ЦПК України та практику Верховного Суду, зазначив наступне. Між ТОВ Споживчий Центр та Адвокатьске об`єднання «Лекс Верітас» 01 квітня 2025 року було укладено Договір про надання правничої допомоги № 01/25-СЦ (далі - Договір), копія якого додається. Відповідно до п. 1.2 Договору сторони погодили наступний обсяг робіт: виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб (боржників) про стягнення боргу та передати Замовнику для подачі в суд, а також надати супутні консалтингові послуги з приводу проведення претензійно позовної роботи. При цьому подання позовів відбувається виключно через підсистему «Електронний Суд» Замовника. Сторони погодили, що позовні заяви будуть підписані безпосередньо Замовником. Пунктом 3.1 Договору визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються Замовником самостійно. На підтвердження обсягу виконаних робіт Позивач надає звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, відповідно до якого на дату звернення Адвокатом надано наступні послуги: 1) на підставі прийнятого Замовником рішення щодо звернення з позовом до Відповідача по справі, сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів; 2) складено позов (на підставі отриманих документів); 3) роздруковано позов, додатки до позову та один примірник позову з додатками надано Замовнику для відправлення Відповідачу; 4) замовлено сплату судового збору; 5) проведена детальна консультація Замовника щодо дій після відкриття провадження у справі та надано інші консалтингові послуги в розрізі проведення претензійно-позовної роботи. У ряді своїх постанов Верховний Суд звертав увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (наприклад, постанова Верховного Суду (Касаційного господарського суду) від 01 вересня 2021 року в справі № 910/13034/20). У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18). Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату. Відповідні висновки щодо того, що фактичними витратами на правову допомогу є, у тому числі витрати, оплата яких буде здійснена в майбутньому ЄСПЛ виклав, зокрема, у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану» (заява № 37083/03, пункт 106). Відповідно до п. 4.1 Договору за домовленістю сторін, оплата правової допомоги здійснюється після винесення судом позитивного рішення за позовом (позовами). На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивач надає квитанцію про оплату послуг адвоката. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий Центр» судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Розгляд питання про ухвалення додаткового рішення було призначено на 26 вересня 2025 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності їх представника (а.с. 2-5). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на електронну пошту [PERSON] : [INFO] (а.с. 74-76). Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи № 546/521/25, зокрема документи додані до заяви про ухвалення додаткового рішення, доходить наступних висновків. Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 137 ЦПК України). Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження обставин понесення витрат на правничу допомогу позивачем було, подано копії: договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги, укладеного 01 квітня 2025 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» (а.с. 69); платіжної інструкції № СЦ00039556 від 17 вересня 2025 року (а.с. 71); звіту про виконану роботу відповідно до договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року (а.с. 72). Відповідно до пункту 1.2 Договору сторони погодили наступний обсяг робіт: виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб (боржників) про стягнення боргу та передати замовнику для подачі в суд, а також надати супутні консалтингові послуги з приводу проведення претензійно позовної роботи Пунктом 3.1 Договору визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно. Згідно з пунктом 4.1 Договору за домовленістю сторін, оплата правової допомоги здійснюється після винесення судом позитивного рішення за позовом (позовами). На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивач надає квитанцію про оплату послуг адвоката. Також було подано копію звіту про виконану роботу відповідно до Договору по клієнту [PERSON] (а.с. 72). З поданої копії платіжної інструкції № СЦ00039556 від 17 вересня 2025 року установлено, що ТОВ «Споживчий центр» здійснило оплату в розмірі 6000,00 грн на користь Адвокатського об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС» за надання правничої допомоги згідно Договору у справ за позовом до [PERSON] (а.с. 71). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Відповідач не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та не доводив неспівмірність понесених стороною позивача таких витрат. У частині 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат. На думку суду, понесені позивачем витрати на правничу допомогу відповідають критеріям, визначеним частиною 3 статті 141 ЦПК України. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути судові витрати на правову допомогу, понесені позивачем в розмірі 6000,00 грн На підставі викладеного,

Outcome: approved