Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором №2020945487 від 13.10.2018 у розмірі 24701,93 грн. та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 13.10.2018 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (далі\~АТ «ОТП БАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір №2020945487, у якому Банк надає позичальнику кредит споживчий кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір факторингу №24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №2020945487 від 13.10.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та\~ [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка складає 24701,93 грн., з яких: 12410,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 12291,93 грн.\~заборгованість за відсотками. 27.08.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача, відповідно до якого [PERSON] знята 12.03.2025 з реєстрації місця проживання [ADDRESS] , іншого зареєстрованого місця проживання не встановлено. Ухвалою від 27.08.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 23.09.2025. Відповідача відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судової влади України» за посиланням https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/gromadyanam/vyklyky/, а.с. 80. Крім цього, зазначена ухвала надсилались відповідачу за останнім відомими місцем його реєстрації, проте, була повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а.с. 81. Відтак, суд, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зч.1ст.1049ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. В розумінні Закону України\~«Про споживче\~кредитування» в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Судом встановлено, що 13.10.2018 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2020945487, у якому Банк надає позичальнику кредит строком на 24 місяці з ціллю придбання товарів та послуг. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору відповідач отримав кредит на придбання товару в загальному розмірі 6998,90 грн. /а.с.28-29/. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-заява на отримання кредиту/ Опитувальний лист, в якій зазначені особисті дані відповідача. /а.с.31 (зворот)-32/ У матеріалах справи наявна специфікація до кредитного договору, відповідно до якої, АТ «ОТП БАНК» прийняла позитивне рішення щодо можливості надання позичальнику кредит, згідно наведених даних : процентна ставка 0,01%, плата по кредиту (комісія) 3,00%, загальна сума кредиту на товар 6698,90 грн, термін кредиту 24 міс. /а.с.35/ Беручи до уваги розписку, надану позивачем, відповідач підтверджує, що нею отримана банківська картка емітована на ім`я відповідача, а також з правилами користування карткою та діючими тарифами відповідач ознайомлена. /а.с.35 (зворот)/. Відповідно до графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту (Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №2020945487) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 13.10.2020 року. /а.с.30 (зворот)/ За п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1\~ст. 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №2020945487 від 13.10.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та\~ [PERSON] . Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Витягу з додатку №1 до Договору факторингу №24/03/23 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2020945487 становить 24701,93 грн., з яких: 12410,00 грн. - загальна сума боргу по тілу; 12291,93грн. - загальна сума боргу по відсотках. Кількість прострочених днів 934./а.с. 21/ Відповідачу було надіслано письмову Вимогу про погашення кредитної заборгованості протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, у відповідності до ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування». /а.с. 11/ Згідно з\~Розрахунок заборгованості\~за кредитним\~договором №2020945487\~від 13.10.2018 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних), [PERSON] у період з 16.10.2018 по 14.03.2023 користувався кредитними коштами, встановленими кредитною лінією, а саме: здійснювала зняття готівки, розраховувалась за товари/послуги, поповнювала картковий рахунок. /а.с. 49-65/ Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач до суду не надала. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ\~«БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»\~та вважає за необхідне стягнути з\~ [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за Кредитним договором №2020945487 від 13.10.2018 року у загальному розмірі 24701,93 грн. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 3 ст.\~133ЦПК\~України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Згідно ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог\~закону\~представником позивача надано: 1) договір №43115064 про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2025, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Ольги Клещ»; 2) додаткову угоду №2020945487 до Договору №43115064 про надання правової допомоги від 01.05.2025, у якій адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ; 3) платіжна інструкція №1265 від 15.08.2025 про оплату послуг адвокатського бюро «Ольги Клещ» у сумі 5000,00 грн; 4) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4461; 5) акт №2020945487 від 20.08.2025 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги адвокатом; 6)детальний опис виконаних робіт адвокатським бюро «Ольги Клещ». Суд погоджується із наданим розрахунком в повному обсязі, враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розглянувши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що заявником надано належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. У зв`язку із дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатським бюро «Ольги Клещ» у справі щодо стягнення заборгованості із відповідача суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги, її обсягу та вартості. Такими чином, вартість наданих правових послуг в розмірі 5000,00 грн. відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а відповідно такі витрати в означеному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 7422,40 грн. понесених судових витрат (2422,40 грн. сплачений судовий збір + 5000 грн. правнича допомога/. На підставі викладеного,

Outcome: approved