Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Олександрійський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на початку 2010 року він почав зустрічатися та підтримувати стосунки з [PERSON] . Сторони мали таємні відносини, оскільки на той час відповідач мала іншу сім`ю та в неї були двоє малолітніх синів. В подальшому, хоча сторони і не реєстрували відносини, позивач налагодив спілкування з дітьми відповідачки та став для них батьком. [INFO] відповідач народила від позивача сина [PERSON] . Оскільки відповідач не подавав заяву до відділу ДРАЦС про визнання свого батьківства, запис про батька у свідоцтві про народження зроблено зі слів матері. В подальшому у сторін 25.02.2014 року та 02.06.2020 року відповідач народила ще двох синів від відповідача та так само, запис про батька у свідоцтві про народження зроблено зі слів матері. Відповідач вказала відомості про батька синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зі своїх слів, оскільки хотіла отримувати допомогу не тільки як багатодітна родина, а ще і як мати-одиначка. Зазначене було свідомо зроблено відповідачкою, оскільки і позивач, і відповідач розуміли, що коштів, яких заробляє позивач не вистачить для нормального виховання п`ятьох дітей. Протягом спільного життя [PERSON] не наполягала на реєстрації стосунків, оскільки наявні стосунки цілком влаштовували сторони. Після повномасштабного вторгнення в Україну позивача було призвано до лав ЗСУ, а відповідачка залишилася одна з дітьми та потребує допомоги чоловіка. Оскільки позивач не має фізичної можливості звернутися безпосередньо до відділу ДРАЦС із заявою про визнання батьківства, позивач був вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Просить визнати [PERSON] батьком малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зобов`язати відділ ДРАЦС внести відповідні зміни в актові записи про народження дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних у позові. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, зі слів його представника не зміг з`явитись через перебування на службі в ЗСУ. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила суду, що позивач дійсно є батьком її трьох менших дітей. Двом її старшим дітям [PERSON] замінив батька. Шлюбні відносини з позивачем тривають з 2012 року, проте офіційно вони шлюб уклали лише у 2025 році. Через фінансові труднощі в утриманні дітей вони вирішили не записувати позивача батьком дітей, оскільки мали намір отримувати допомогу як мати-одиночка. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Олександрійський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом в становлено, що відповідач [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] , [INFO] народила сина [PERSON] , [INFO] народила сина [PERSON] . Відомості про батька усіх перелічених дітей зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial