Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про відшкодування і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення кухні в квартирі. Позов мотивувала тим, що вона проживає у двокімнатній квартирі [ADDRESS] на другому поверсі чотирьохповерхового будинку [ADDRESS] . Поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON] 23.02.2025 року сталося затоплення кухні в квартирі позивачки. Внаслідок затоплення була пошкоджена стеля, у зв`язку з чим потребується ремонт на суму 4000,00 грн. Крім майнової шкоди позивачці заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням майна. Тому, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь майнову шкоду у розмірі 4000,00 грн. і моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., завдану внаслідок затоплення кухні в квартирі. Ухвалою суду від 31.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 16.04.2025 року постановлено перейти із спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. У зв`язку\~з чим,\~суд вважає\~за необхідне\~у відповідності\~до вимог\~ст.\~280-281\~ЦПК України,\~вирішити справу\~в заочному\~порядку,\~з огляду\~на те,\~що відповідач\~повідомлялась про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи, однак в судові засідання не з`явилась, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 2-3, 4). 23.02.2025 року сталося затоплення квартири позивачки, про що було складено Акт про залиття кв. [ADDRESS] 26.02.2025 року. Так, 26.02.2025 року комісією у складі інженера 1 кат. [PERSON] , майстра [PERSON] , слюсара-сантехніка [PERSON] складено Акт про залиття кв. [ADDRESS] . Комісійним обстеженням встановлено, що 23.02.2025 року в буд. [ADDRESS] трапилось залиття кухні на стелі клейове фарбування по периметру видно руді, мокрі плями. Причинами залиття є: зі слів мешканця кв. [ADDRESS] був відкритий кран в мийці на кухні (холодна вода) (а.с. 6). У вказаному Акті в графі «з актом ознайомлені мешканці квартири» вказано, що мешканець кв. [ADDRESS] від підпису відмовився. В акті наявні підписи всіх членів комісії та власниці кв. [ADDRESS] . Наказом Державного\~комітету України\~з питань\~житлово-комунального\~господарства від\~17\~травня 2005\~року №76\~«Про затвердження\~Правил утримання\~жилих будинків\~та прибудинкових\~територій» встановлено форму акту, який складається у разі залиття квартири (додаток №4 до Правил). Згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №201/658/16-ц. Отже, факт залиття квартири позивачки з вини відповідача підтверджується Актом про залиття кв. [ADDRESS] від 26.02.2025 року. З наданих позивачкою доказів на флеш-накопичувачі встановлено наявність рудих плям на стелі. Відповідно до ст.22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст.1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для настання деліктної відповідальності за ст.ст. 1166, 1167\~ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц. За правилами ч.4 ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Презумпцію вини у залитті квартири, належної позивачу, відповідачем в ході розгляду справи в суді не спростовано, тому суд доходить до висновку про наявність вини відповідача у залитті квартири позивачки. Відсутність підпису відповідачки у вищезгаданому Акті не знімає з неї відповідальності, оскільки у ньому міститься відмітка про відмову від підпису. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 у справі №753/20314/15, у якій зазначено, що не підписання акта відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотнього останній не довів. Відтак, якщо власник квартири, у якій сталася аварійна ситуація, що спричинила залиття, не підписав письмовий акт обстеження, це не призведе до втрати таким документом юридичної сили, а отже й доказового значення для справи. Частинами 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Тому, при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на користь позивачки 5000,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved