Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.07.2025 (поштовим зв`язком) звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.07.2025 справа прийнята до розгляду та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач позов обґрунтовувала тим, що у її сестри [PERSON] та чоловіка сестри [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Матір неповнолітнього [PERSON] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після її смерті батько-відповідач [PERSON] не піклується про сина [PERSON] , не цікавиться ним. Неповнолітній [PERSON] після смерті матері проживає із тіткою-позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.06.2023 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо сина [PERSON] . Відповідно до витягу з\~ рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.08.2024 №943\~ [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, встановлено над ним опіку та призначено [PERSON] опікуном. На підставі наведеного, позивач просила суд стягувати із відповідача щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від неї до суду надійшла заява, за змістом якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджено матеріалами справи, в тому числі через сайт «Судова влада», одних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей (частина друга статті 166 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Статтею 67 ЦК України визначені права та обов`язки опікуна, а саме: 1) Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; 2) Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; 3) Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; 4) Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно з ч.3 ст. 72 ЦК України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 20255 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] народився, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-8). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.06.2023 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо сина [PERSON] (а.с.9-15). Відповідно до витягу з\~ рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.08.2024 №943\~ [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, встановлено над ним опіку та призначено [PERSON] опікуном (а.с.16-17). Таким чином, судом встановлено, що із даним позовом до суду звернулася [PERSON] , яка є опікуном-рідною тіткою неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , яка наділена правом на звернення з даним позовом до суду в інтересах підопічного. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання сина, суд враховує обов`язок батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача, фізичний та майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, враховує потреби дитини на його фізичний та духовний розвиток. Відтак суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття дитиною. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позивач у справах про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд вважає за доцільне покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1211, 20 грн. на користь держави. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved