Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

24 червня 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано\~тим,\~що27 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 154144 (далі по тексту рішення Кредитний договір), який підписаний позичальником електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. 28 березня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28032024, у відповідності до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права Вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» права Вимоги до боржників, які вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості та набуває відповідні права вимог. Відповідно до реєстру боржників від 28 березня 2024 року до Договору факторингу № 28032024 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 19\~845,91\~гривень,\~з яких: 6 790 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 12\~215,91 гривень - заборгованість за процентами за користування позикою. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 154144 від 27 грудня 2023 року в розмірі 19\~845,91 гривень. Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3\~028 гривень. Ухвалою судді від 30 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та судову повістку з додатками відповідачу надіслано засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Однак, відповідне поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 27 грудня 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит № 154144, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п. 1.4 договору та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Основні умови Кредитного договору: -сума кредиту - 7 000 гривень (п. 1.2 Кредитного договору); - кредит надається загальним строком на 105 днів з 27 грудня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3 Кредитного договору); - пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11 січня 2024 року (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1 Кредитного договору); -\~поточний період\~складає 90\~днів,\~що настає\~з дня\~наступного за\~днем завершення\~пільгового періоду\~і закінчується\~10\~квітня 2024\~року (дата\~остаточного погашення\~заборгованості) (п. 1.3.2 Кредитного договору); - позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11 січня 2024 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 10 квітня 2024 року (останній день строку кредитування) (п. 1.4 Кредитного договору); - комісія за надання кредиту 840 гривень, яка нараховується за ставкою 12 % від суми кредиту одноразово в момент видачі комісії (п. 1.5.1 Кредитного договору); - проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1\~785,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,7 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 Кредитного договору); -\~проценти за\~користування кредитом\~протягом поточного\~періоду:\~14\~490\~гривень,\~які нараховуються\~за стандартною\~процентною ставкою\~2,30\~%\~річних від\~фактичного залишку\~кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Кредитного договору); - кредитні кошти надаються на рахунок позичальнику безготівково з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1 Кредитного договору); - у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування, та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, позичальник, починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості) з урахуванням пролонгацій, за наявності вимог кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. Копією платіжного доручення № 35232906 від 28 грудня 2023 року підтверджено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» перерахувало [PERSON] 7\~000 гривень на платіжну картку № [NUMBER] , призначення платежу кошти згідно договору 154144. 28 березня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 28032024, на підставі якого (п.п. 1.1, 1.2), до фактора перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №154144 від 27 грудня 2023 року. Наведене підтверджено актом прийому-передачі реєстру боржників від 28 березня 2024 року та витягом з реєстру боржників від 28 березня 2024 року. Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за Кредитним договором, який укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] . ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 19 845,91 гривень, з яких: 6 790 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 12 215,91 гривень - заборгованість за процентами за користування позикою. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Досліджені судом договори відступлення (купівлі продажу) прав вимоги з доданими до них актами прийому-передачі та витягами з реєстрів боржників свідчать про наявність у позивача права грошової вимоги до [PERSON] у спірних правовідносинах. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 639 ЦК України Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Пунктом 5 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Щодо стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом. Суд установив, що [PERSON] на підставі укладеного Кредитного договору отримав кредит в розмірі 7 000 гривень, у встановлені Кредитним договором строки кредит у повному обсязі не повернув та не сплатив проценти за користування кредитом. Суд дослідив розрахунок заборгованості за Кредитним договором, який здійснений первісним кредитором ТзОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси». З вказаного розрахунку вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитом, сплатив комісію. Суд ураховує, що відповідно до умов Кредитного договору остаточною датою повернення кредиту є 10 квітня 2024 року. Кредитор має право нараховувати проценти за користування кредитом лише в період погодженого сторонами строку кредитування, а не як міру відповідальності позичальника за невиконання чи неналежне виконання умов договору. Представлений суду розрахунок заборгованості свідчить, що первісний кредитор нараховував відповідачу проценти за користування кредитом до 27 березня 2024 року включно, тобто в межах строку кредитування. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов Кредитного договору відповідачем. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідач не заперечив та не спростував. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, заявлений позивачем до стягнення розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, та водночас не спростований відповідачем. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень. Суд дійшов висновку про задоволення позову, а тому судовий збір в розмірі 3028 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved