Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100996582 від 24.09.2023 в розмірі 22\~782,20 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка не виконала умови даного кредитного договору, а саме - після настання терміну повернення кредиту, не погасила заборгованість у встановлений строк. Право вимоги за кредитним договором було відступлено новому кредитору позивачу. Станом на дату подання позовної заяви, у відповідачки перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 22\~782,20 грн, яка складається з 5040,00 грн заборгованості за сумою кредиту, 16\~811,20 грн заборгованості за відсотками, 931,00 грн заборгованості за комісією. Позивач направив претензію відповідачці, в якій просив добровільно погасити вищевказану заборгованість, однак відповідачка проігнорувала вимоги банку, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було змушене звернутися за захистом своїх прав до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280\~ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З заяви-анкети від 24.09.2023 вбачається, що цього дня на сайті «tengo.ua» відповідачка створила анкету-заяву на кредит № 100996582, в якій просила видати їй 7 000,00 грн суми кредиту, на строк 30 днів, а саме з 24.09.2023 до 24.10.2023. Цього ж дня ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та відповідачка (позичальник) уклали договір про споживчий кредит № 100996582 від 24.09.2023. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язувався надати позчальнику грошові кошти на обумовлений сторонами строк, а позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісію, та проценти за користування кредитом. Сума кредиту становить 7 000,00 гривень. Кредит надається на 30 днів. У договорі визначена річна процентна ставка, загальні витрати по кредиту позичальник, інші умови. Згідно з платіжним дорученням № 73114014 від 24.09.2023, ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] 7 000,00 гривень. Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 100996582 від 24.09.2023 щодо [PERSON] , заборгованість за даним кредитним договором перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», станом на 05.03.2025, складає 22\~782,20 грн, з яких 5040,0000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 931,00 грн прострочена заборгованість за комісією, 16\~811,20 прострочена заборгованість за відсотками. 28 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» договір про відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, згідно з умовами якого, кредитор передає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 року, підписаним ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», останнім відступлено право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 100996582 від 24.09.2023. Факт передачі права вимоги також підтверджується актом приймання-передачі Реєстру боржників від 28 лютого 2024 року до Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 року. Позивач звертався до відповідачки з досудовою претензією № 23403285/1979 від 26.02.2025, в якій просив виконати зобов`язання протягом 3 днів і негайно погасити заборгованість у сумі 22\~782,20 гривень. Окрім цього, позивач додав до позовної заяви графік платежів за договором, паспорт споживчого кредиту, відомість про щоденні нарахування та проценти з ТОВ «Мілоан», довідку про ідентифікацію позичальника [PERSON] . Оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За ч. 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У справі, що розглядається предметом позову є заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором № 100996582 від 24.09.2023, укладеного між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем (боржником) [PERSON] , станом на 05.03.2025, у розмірі 22\~782,20 гривень. З розрахунку заборгованості, долученому позивачем, вбачається, що дана заборгованість складається з 5040,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 931,00 грн простроченої заборгованість за комісією, а також 16\~811,20 простроченої заборгованості за відсотками. Наявність заборгованості підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідачкою у ході розгляду справи не спростовані. Перехід права вимоги до позивача від первісного кредитора також підтверджується дослідженими доказами. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, згідно з якими, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу за вказаним кредитним договором, станом на день розгляду справи, відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з неї на користь позивача заборгованості за договором № 103280475 від 21.03.2023 в розмірі 37 725,00 грн, є обгрунтованими і підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved