Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою, відповідно до якої просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 72905,15 грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 28.07.2020 року згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку, між Банком та [PERSON] укладено Угоду №С-301-011090-20-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 3). Відповідно до Кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування кредитом становить 58,8% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умов погодження сторонами в порядку визначеною цією угодою. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 10000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, в той час як відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №С-301-011090-20-980 від 28.07.2020 року в сумі 72905 грн 15 коп., з яких: 49629 грн. 35 коп.\~прострочений борг, 23275 грн. 80 коп.\~прострочені проценти. Представник позивача в судове засідання не з`явився, зі змісту позовної заяви вбачається, що він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт, в якому відповідачу направлялася судова повістка, з відмітками, що адресат відсутній за вказаною адресою. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Водночас у своїй постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 352/54/19, провадження № 61-9596св21 ВС зазначив, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Тому, зважаючи на ту обставину, що відповідачу судова кореспонденція була направлена за адресою місця реєстрації, встановленій судом, то відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1\~ст.280 ЦПК України, про що судом 23.09.2025 року постановлено ухвалу. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.07.2020 року згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку, між Банком та [PERSON] укладено Угоду №С-301-011090-20-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 3). Відповідно до Кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування кредитом становить 58,8% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умов погодження сторонами в порядку визначеною цією угодою. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 10000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Отже, угода №С-301-011090-20-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка підписана відповідачем, містить інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму (ліміт) кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо. Встановлено, що відповідач отримав кредит на погоджених сторонами умовах, користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку клієнта - фізичної особи. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості, [PERSON] станом на 17.06.2025 року має непогашену заборгованість перед АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № С-301-011090-20-980 від 28.07.2020 року в сумі 72905 грн 15 коп., з яких: 49629 грн. 35 коп.\~прострочений борг, 23275 грн. 80 коп.\~прострочені проценти. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача у повному обсязі не повернув, тому АТ «Ідея Банк» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору, на адресу [PERSON] банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06.05.2025 року. Відповідно до даної вимоги, АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вище вказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме, достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк» будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором на власний вибір банку. За змістом статей\~626, 628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). Згідно зі\~ст.629ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1\~статті 633 ЦК України публічним\~є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Згідно з ч.1\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За змістом\~статті 1056-1ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Неможливість виконання відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання не звільняє його від відповідальності встановленої законом та від обов`язку виконання такого зобов`язання та відшкодування збитків. Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Ідея Банк» не повернуті, а також приймаючи до уваги положення\~статті 1054 ЦК України\~за змістом якої, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп., у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved