Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулися в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (земельну ділянку). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем після її смерті за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в порядку спадкової трансмісії, але вона не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельну ділянку). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовільнити. Відповідач Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, про розгляд спору покладаються на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Кутівською сільською радою 15.06.1998 року, місце смерті с. Куткір. Крім того, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Кутівської сільської ради Буського району Львівської області 05.01.2015 року. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] підтверджується реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею\~ 0,5697 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером: 4620682800:13:003:0009, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка площею 0,3197 га з кадастровим номером: 4620682800:13:003:0010, для особистого селянського господарства, що розташовані в с. Куткір Золочівського району Львівської області. Право власності на земельну ділянку за [PERSON] підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 3167, який виданий 03.09.1997 року. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5300796592024 від 01.10.2024 року підтверджується, що земельній ділянці площею 0,2500 га присвоєно кадастровий номер: 4620682800:13:003:0009. Крім того, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7300501752024 від 07.10.2024 року підтверджується, що земельній ділянці площею 0,3197 га присвоєно кадастровий номер: 4620682800:13:003:0010. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Бродівської державної нотаріальної контори Збавдень О.Є. від 30.01.2003 року. Судом встановлено, що відповідного до вказаного свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] прийняла спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя подарувала позивачці [PERSON] вищевкзаний житловий будинок, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 03.04.2003 року, посвідчений державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори. На момент укладення договору дарування та прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, [PERSON] не володіла інформацією, що земельні ділянки загальною площею 0,5697 га її чоловік за життя також приватизував, тому своїх спадкових прав на ці земельні ділянки за життя не оформила та відповідно і не розпорядилася ними. Таким чином, станом на сьогоднішній день позивачка [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивачка не може оформити своїх майнових прав на присадибну земельну ділянку, оскільки така згідно державного акту серії ЛВ № 3167 від 03.09.1997 року, належить на праві власності померлому [PERSON] . [PERSON] за життя розпорядилася належною їй земельною ділянкою (пай) в користь позивачки [PERSON] , склавши заповіт 05.03.2013 року посвідчений Куткірською сільською радою, зареєстрований в реєстрі за № 4. Після смерті [PERSON] у визначений законом строк позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса та частково прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Парфенюком О.В. від 18.07.2017 року. Спадкову справу після смерті [PERSON] заведено за № 74/2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40474780 від 25.05.2015 року. Оскільки вищевказані земельні ділянки не охоплені заповітом, позивачка має право спадкувати майно після смерті [PERSON] за законом, відповідно до ст. 1264 України, так як проживала разом із нею більше ніж п`ять років до дня її смерті, вели спільний побут та мали спільне господарство, що підтверджується актом та довідкою, виданими Красненською селищною радою від 29.11.2024 року. Крім того, позивачка [PERSON] має право спадкувати майно в порядку спадкової трансмісії, що за життя належало чоловіку спадкодавиці, - [PERSON] , згідно ст. 1276 ЦК України, а\~ саме: вищевказані земельні ділянки. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України відомо, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно (земельні ділянки), яке належало померлому [PERSON] на праві приватної власності в порядку спадкової трансмісії за законом після смерті [PERSON] . Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved