Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК Айконс» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 28.06.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договір №2720623851/526278 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000 гривень, строком на 30 днів, зі сплатою 2,50% в день. Однак відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~750 гривень. 20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» отримало право вимоги за кредитним договором №2720623851/526278 від 28.06.2020 року. 25.08.2021 року ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» відповідно до умова договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив ТОВ «ФК Айконс» право вимоги за кредитним договором №2720623851/526278 від 28.06.2020 року, укладеним з [PERSON] . Також представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про відшкодування судових вимоги, в якій просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10\~500 гривень. Представник позивача Пархомчук С.В. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору №2720623851/526278 від 28.06.2020 року [PERSON] отримав від ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» кредит у розмірі 3000 гривень, строком на 30 днів, зі сплатою 2,50% на день. 20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» отримало право вимоги за кредитним договором №2720623851/526278 від 28.06.2020 року. 25.08.2021 року ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» відповідно до умова договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив ТОВ «ФК Айконс» право вимоги за кредитним договором №2720623851/526278 від 28.06.2020 року, укладеним з [PERSON] . Відповідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №2720623851/526278 від 28.06.2020 року станом на 28.03.2025 року заборгованість [PERSON] становить 12 750 гривень, що складається з 3000 гривень заборгованість за основною сумою боргу та 9750 гривень заборгованість за відсотками. \~ \~ \~ \~Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до п.1 та 2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підставним, у зв`язку з чим його слід задовольнити. Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 гривень сплаченого судового збору. Крім того,\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~з-поміж\~іншого належать\~витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги №16/06.2025 від 16.06.2025 року, акт про отримання правової допомоги, докази оплати правової допомоги від 20.08.2025 року, платіжну інструкцію №11951 від 20.08.2025 року, з яких убачається, що вартість наданих адвокатом послуг становить 10 500 гривень. Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги. Водночас процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). За висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду у\~справі №\~922/445/19 (постанова від 03.10.2018 р.) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; У справі № 755/9215/15-ц\~(постанова\~від 19.02.2020\~р.)\~Велика Палата\~Верховного Суду\~також вказала,\~що суд\~не може\~за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. У розглядувані справі відповідач жодних заперечень щодо заяви про відшкодування судових витрат та доказів неспівмірності заявлених позивачкою витрат на правову допомогу або завищення їх розміру суду не надав. Тож підстави для зменшення зазначених витрат з мотивів їх неспівмірності відсутні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved