Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви вказала, що 10 травня 2024 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, так як у сторін різні погляди на сімейні відносини, шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, сторони проживають окремо. Подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини позивачка не вбачає, позаяк це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зазначила, що перебуває наразі за кордоном, повертатись в Україну не планує. Просила позов задоволити, шлюб розірвати. Представник [PERSON] у судовому засіданні підтримала позицію позивачки, просила суд позов задовольнити, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати. Відповідач у судовому засіданні повідомив, що позовні вимоги визнає повністю, вони з позивачкою проживають окремо, шлюбних стосунків не мають. Дітей у них нема. Збереження шлюбу неможливе, так як він проживає в Україні, а позивачка перебуває за кордом. Переїхати до неї нема можливості. Просив позовну заяву задоволити, шлюб між ним та позивачкою розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 10 травня 2024 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що цього ж дня відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 690 від 10.05.2024. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Як встановлено у ході розгляду справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відстань між ними, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків між собою не підтримують, дітей у них нема. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.\~49\~ЦПК\~України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, повне визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позов слід задовольнити, а шлюб\~розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторонами не заявлено. Враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачці належить повернути з державного бюджету 50 % сплаченої нею при поданні позову суми судового збору, а також, згідно з ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки 605,60 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved