Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 27.09.2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що останнім часом відносини між сторонами почали погіршуватися, що призвело до повного припинення спільних відносин 17.01.2025 року. З цього часу спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають, а шлюб носить виключно формальний характер, тому перебувати надалі у шлюбі з відповідачем позивач не бажає. Позивач просить суд розірвати шлюб, залишити їй прізвище [PERSON] та покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суду здійснювати розгляд справи без його участі та без участі позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу, а також просив провести розгляд справи без його участі. У зв`язку з визнанням позову просив стягнути з нього 50 відсотків судового збору. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, про що складено актовий запис №210 /а.с.9/. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві та не заперечується відповідачем. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. У зв`язку\~з визнанням\~позову відповідачем,\~на підставі\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України,\~на користь\~позивача з\~відповідача підлягає\~стягненню 50\~відсотків судового\~збору в\~сумі 484,48\~грн (968,96:2=484,48)\~та 484,48\~грн.\~ поверненню\~позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved