Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат Вдовцов Сергій Петрович, діючи в інтересах [PERSON] , з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 09 серпня 2013 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Адвокат позивачки повідомив, що спочатку сімейне життя між подружжям складалось добре, однак згодом вони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, також в них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного побуту. Адвокат позивачки вказав, що з 2023 року сторони не підтримують подружніх відносин та позивачці не відомо місцезнаходження відповідача. На даний час шлюб між подружжям є чисто декларативним та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї неможливе та є таким, що суперечить інтересам позивачки та її неповнолітнього сина. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду адвоката позивачки із вимогою про розірвання шлюбу. Також адвокат позивачки просив стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати. Ухвалою суду\~від 11.07.2025\~вищевказану заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі,\~розгляд якої\~вирішено провести\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами та судовими повістками, які направлялись відповідачу за адресою його останнього відомого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 25-26, 35-36) Також судом було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному вебсайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, встановлений судом ухвалою суду від 11.07.2025, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих адвокатом позивачки разом із позовною заявою, чи клопотання, крім клопотання адвоката позивачки від 11.08.2025, від учасників справи на адресу суду не надходили. У судове засіданні позивачка та/або її адвокат, а також повторно відповідач не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Водночас, 11.08.2025 від адвоката позивачки надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Від відповідача на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи у його відсутність не надходили. Таким чином, відповідач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом не встановлено, що нез`явлення позивачки та/або її адвоката перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи вищевикладене, клопотання адвоката позивачки та положення ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання у відсутність позивачки та відповідача, провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена без оформлення окремого документа та занесена до протоколу судового засідання). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.08.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09.08.2013, актовий запис № 1852. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 5) Також, судом встановлено, що подружжя від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 6) Наведені адвокатом позивачки у позові обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою та/або її адвокатом, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені адвокатом позивачки у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Адвокатом позивачки за дорученням позивачки при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 211, 20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 07.07.2025. (а.с. 7) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що 07.07.2025 між позивачкою та адвокатом Вдовцовим С.П. було укладено договір про надання правничої допомоги б/н, на підставі якого було видано ордер. (а.с. 8-8а) Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Вдовцов С.П. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000122, виданого 19.04.2017. На підтвердження виконання адвокатом умов вищевказаного договору суду надано акт наданих послуг від 07.07.2025. (а.с. 9) Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Як вбачається із умов договору про надання правничої допомоги б/н від 07.07.2025, сторони даного правочину досягли домовленості, що вартість правничої допомоги за цим договором зазначається в актах приймання-передачі наданих послуг та в платіжних (розрахункових) документах (п. 2.1 договору). У відповідності до акту наданих послуг від 07.07.2025, вартість наданих в межах даної цивільної справи послуг становить 4\~000, 00 гривень, з яких: надання консультації, ознайомлення з документами 1 000, 00 гривень; складання позовної заяви та її подача 3\~000, 00 гривень. (а.с. 9) За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На виконання умов вищевказаного договору позивачкою було сплачено адвокату Вдовцову С.П. 4 000, 00 гривень, що підтверджується квитанцією № 07\\07\\25 від 07.07.2025. (а.с. 10) За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved