Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року ухвалено: позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задовольнити; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №30.08.2024-100000935 від 30.08.2024 у загальному розмірі 28346 (двадцять вісім тисяч триста сорок шість) гривень 01 копійка; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати, що складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 17 вересня 2025 року представник позивача через систему "Електронний суд" звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судовим рішенням не вирішено всі питання по справі, а саме питання пов`язанні із витратами позивача на професійну правничу допомогу, водночас в заяві представник послався на ст. 133, 137 та 141 ЦПК України. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 11:30 годину 25 вересня 2025 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із неприбуттям сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Питання ухвалення додаткового рішення визначено в ст. 270 ЦПК України. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Статтею 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Одночасно ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Як вбачається зі змісту поданих до суду документів представник позивача заявляв в позовній заяві, що попередній розрахунок суми судових витрат складає 2422,40 грн судового збору та 6000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як зазначено вище, представник позивача звернувся до суду із заявою про вирішення питання про стягнення судових витрат із відповідача через п`ять днів після прийняття рішення, тобто в строки встановленні законом. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, представник просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та в підтвердження розміру витрат надав договір №01/25-СЦ від 01 квітня 2025 року укладений з АО «Лекс Верітас», згідно з яким вартість послуг визначається наступним чином: 6000 грн. за один позов без врахування поштових витрат та судового збору та звіт від 15 вересня 2025 року про виконання роботи відповідно до Договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року по клієнту [PERSON] . Враховуючи наведене вище, беручи до уваги, що позивачем підтверджено розмір витрат на правову допомогу, а відповідач із відзивом на позов до суду не звертався, також не звертався до суду із заявою про зменшення судових витрат, суд з власної ініціативи не наділений повноваженнями зменшувати розмір заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, а тому вимога про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved