Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

30 грудня 2024 року ТОВ «Коллект Центр» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № 77284421 від 16.10.2021 в розмірі 16 764, 67 грн, судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 9000 грн. Ухвалою від 10 січня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 13.01.2025 року. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 13.01.2025 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, наявне у матеріалах справи. Від представника відповідача адвоката Черкасова М. А. 13.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказується, що [PERSON] частково визнає позовні вимоги позивача, зокрема лише наявність основного боргу та відсотків, нарахованих за 30 днів користування позикою з 16.10.2021 до 15.11.2021, на які позику було видано, з урахуванням здійснення відповідачем часткової оплати позики в сумі 2\~547,86 грн, на загальну суму 6555,04 грн (розрахунок боргу: сума кредиту 5700 грн, процентна ставка -1,99% на день, строк дії договору 30 днів (з 16.10.2021 по 15.11.2021). Відсотки за 30 днів: 5700 грн х 1001,99 х 30 днів = 3402,90 грн. Загальна сума до повернення на 15.11.2021: 5700 грн +3402,90 грн (відсотки) = 9\~102,90 грн. Сума сплачена відповідачем за розрахунком позивача 2\~547,86 грн. Залишок заборгованості на 15.11.2021: 9102,90 грн 2547,86 грн = 6555,04 грн. Відповідач з розрахунком заборгованості позивача про наявність в неї боргу в сумі 16\~764,67 грн, яка складається з 5700 грн основного боргу та 11\~063,74 грн відсотки, не згідна, оскільки заборгованість нараховано всупереч вимог ст. 1050 ЦК України та ч.2 ст. 625 ЦК України. Вказує, що у матеріалах справи відсутні належні докази того, що відповідач була ознайомлена з Правилами надання грошових коштів у позику первісного позикодавця ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» саме на момент укладення договору, тому позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування процентів після закінчення строку дії вказаного договору. Не згідна відповідач із розміром правничої допомоги в сумі 9000 грн, яку просить стягнути позивач, оскільки вважає вказані витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг. Просить стягнути судові витрати по справі зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позову. Від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М. М. надійшла відповідь на відзив, в якій вона просила задовольнити позовні вимоги позивача з підстав, зазначених у позові. Щодо нарахування відсотків зазначила, що строк вказаного договору позики, згідно Правил надання грошових коштів у позику було пролонговано відповідно до п.7.7. Правил, за яким продовження строку відбувається автоматично, а згода позичальника проявляється у здійснені дій по внесенню грошових коштів на ім`я товариства без будь-якого додаткового оформлення. Тобто, за понадстрокове користування позикою нарахування процентів здійснювалось на підставі п.6.5 Правил в межах передбаченого строку - 90 днів, з дати останнього погашення (24.01.2022) та спливу визначеного строку 30 днів (16.11.2021), загалом з 16.010.2021 по 13.02.2022. Крім того, розрахунок позивача містить додатково нарахування 3% річних проведений на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 22.02.2022 (дати набуття права вимоги) по 23.02.2022 включно. Підписанням договору позики відповідач підтвердила, що ознайомилася на сайті в мережі інтернет, окрім іншого, і з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» ( п.5 договору). Зазначила, що позивач заборгованість не нараховував, сума заборгованості була передана в рамках договору про відступлення прав вимоги. Щодо розміру гонорару, то відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає доказів такої позиції. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 16.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77284421 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у електронній формі, який підписано одноразовим ідентифікатором sio3VLCeb4, направленим на мобільний телефон відповідача. Строк договору 30 днів, дата погашення 15.11.2021, процентна ставка (базова/день) - 1,99% (фіксована), знижена процентна ставка/день 1,99% (застосовується відповідно до умов Програми лояльності), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2.70% за день (не застосовується в період карантину), пеня 2,70% в день (не застосовується в період карантину). Орієнтована реальна процентна ставка 65 329,85%, орієнтовна загальна вартість позики 9102, 90 грн. До договору додано додаток №1 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит ( п.2.1-2.3 договору), за якою сума кредиту становить 5700 грн, нараховано проценти за користування кредитом за 30 днів в сумі 3402,90 грн, вказано реальну процентну ставку 65329,85%, загальну вартість позики 9102, 90 грн. Згідно з п.1 договору, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до пункту 5 Договір позики було укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 5700 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 29.11.2024, згідно якої ним було прийнято до виконання платіжну інструкцію ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції 16.10.2021 на суму 5700 грн, отримувач - [PERSON] . Про отримання вказаних коштів не заперечує відповідач. З розрахунку ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» вбачається, що станом на 22.02.2022 заборгованість [PERSON] за вказаним договором позики становить 16763, 67 грн, з яких 5700 грн тіло кредиту, заборгованість за процентами\~-11063,74 грн. 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за договором позики №77284421 від 16.10.2021 року. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 22.02.2022 про відступлення прав вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] у сумі 16763, 67 грн, з яких 5700 грн тіло кредиту, заборгованість за процентами\~-11063,74 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 заборгованість [PERSON] за договором позики № 77284421 від 16.10.2021 становить 16 764, 67 грн, з яких 5700 грн тіло кредиту, заборгованість за процентами\~-11063,74 грн, 0,93 грн 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності із ст. 625 ЦК України. 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення (купівлю-продажу) права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за договором позики № 77284421 від 16.10.2021 р., що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором відступлення № 10-01/2023/01 від 10.01.2023 р. Згідно реєстру боржників до договору відступлення № 10-01/2023/01 від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до [PERSON] у сумі 16764, 67 грн, з яких 5700 грн тіло кредиту, заборгованість за процентами\~-11063,74 грн, 0,93 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач стверджує, що вказаний вище розрахунок заборгованості за договором позики № 77284421 від 16.10.2021 узгоджується з наявними у справі доказами та не суперечить їм, а нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами, заявлених до стягнення з відповідача, проведене з дотриманням умов Договору позики та Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у редакції, затвердженої директором Товариства № 12/08/21 від 12.08.2021. Саме ця редакція була розміщена на сайті позикодавця на дату укладення договору позики з відповідачем - 16.10.2021, що нею не спростовано, та відповідно була доступна для безперешкодного ознайомлення в особистому кабінеті відповідача. Укладаючи договір позики онлайн, відповідач не була позбавлена можливості детально ознайомитися з Правилами надання грошових коштів у позику, що вона власноручно підтвердила, підписавши договір позики, де зазначено, що вона ознайомилась на сайті в мережі інтернет http://mycredit.ua/ua/documents-license/ з інформацією щодо позикодавця та його послуг, яка передбачена\~статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Відповідач вказує, що не погоджувала заявлені позивачем Правила надання грошових коштів у позику та такі не підписувала, крім самого Договору позики 77284421. Проте суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження погодження сторонами істотних умов договору позики з додержанням обов`язкової письмової форми, встановленої статтями\~207,\~1047 ЦК України. Так, відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними,та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за Допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. \~ \~ \~ \~Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи зазначені вимоги законодавства до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 77284421 від 16.10.2021. \~ \~ \~ \~Разом з тим, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджені директором Товариства № 12/08/21 від 12.08.2021, не містять підпису позичальника та заперечуються відповідачем, як такі, що становлять умови погодженого сторонами договору позики Відповідно до ч.1, ч.2 \~статті 633 ЦК України \~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, викладених, зокрема, у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома; банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші; споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений; роздруківка правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що надані позивачем по справі Правила надання грошових коштів у позику розумів відповідач та ознайомився з ними, підписуючи Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77284421 від 16.10.2021. Суд вважає, що в цьому випадку, також, неможливо застосувати до вказаних правовідносин і правила ч.1 \~ст. 634 ЦК України\~щодо договору приєднання, оскільки у самому договорі позики № 77284421 від 16.10.2021 не зазначено редакції Правил надання грошових коштів у позику, що регулюють інші умови правочину, до яких приєднався відповідач, вважаючи їх невід`ємною частиною укладеного договору, а твердження позивача, що саме затверджені директором Товариства ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 12.08.2021 Правила були розміщені на сайті позикодавця на момент підписання спірного договору відповідачем не підтверджені наявними у справі доказами, тому є безпідставними. Таким чином, всі інші умови надання грошових коштів у позику, крім тих, що зазначені у підписаному відповідачем Договорі позики № 77284421 від 16.10.2021, по справі не встановлені і суду не доведені. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти сплачуються щомісяця до дня повернення позики. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Положення абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~(див., зокрема, постанови ВП ВС від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018 № 444/9519/12 (14-10цс18), 04.07.2018 № 310/11534/13-ц (14-154цс18)). По справі встановлено, що за умовами укладеного договору, позика надавалась відповідачу строком на 30 днів з кінцевим строком повернення коштів та сплати процентів за позикою 15.11.2021, а отже після спливу цього строку позикодавець не вправі нараховувати передбачені договором проценти, у разі прострочення позичальника право позикодавця забезпечено частиною другою\~статті 625 ЦК України. Суд зауважує, що та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Тому з підстав, заявлених в позові, з відповідача підлягають стягненню проценти, які є звичайною платою за користування грошима (відсоткова ставка 1,99%), нараховані за період до прострочення боржника відповідно до умов договору та ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~як плата за надану позику, розмір яких визначений договором 3402,90 грн. Відповідачу, згідно умов зазначеного вище договору позики станом на 15.11.2021 необхідно було сплатити 5700 грн основну суму позики та 3402,90 грн проценти за користування кредитом за 30 днів, що разом становить 9\~102,90 грн. Вказане підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є невід`ємним додатком №1 до договору позики. Судом встановлено, що відповідачем, згідно розрахунку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було сплачено 2547,86 грн, які товариство направило на погашення процентів. Отже, заборгованість [PERSON] за вказаним договором позики перед первісним позикодавцем становила 6555,04 грн, з яких 5700 грн основна сума позики, 855,04 грн залишок заборгованості за відсотками. Тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16 763, 67 грн підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення з відповідача 0,93 грн - 3% річних, нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» за вказаним договором позики за період з 22.02.2022 по 23.02.2022, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, суд вважає, що вказані нарахування є правомірними та відповідають ч.2 ст. 625 ЦК України, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором позики № 77284421 від 16.10.2021 в сумі 6555,97 грн, з яких: 5700 грн основна сума позики, 855,04 грн заборгованість за відсотками, 0,93 грн - 3% річних відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено позовні вимоги лише в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в межах строку дії договору позики (30 днів) та 3% річних, нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» за вказаним договором позики за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, в зв`язку із чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (39,10 %) в розмірі 947,16 грн. Також, стороною позивача заявлено вимогу про стягнення судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 9000,00 грн. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ч. 1, 2\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). \~\~\~\~\~\~ При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. \~\~\~\~\~\~ Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. \~\~\~\~\~\~ У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. \~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2024 року між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №01-07/2024 про надання правової допомоги, Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку про надання юридичної допомоги №347 від 01.11.2024 по супроводу стягнення заборгованості з [PERSON] , витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 щодо [PERSON] за договором № 77284421 на суму 9000 грн, з яких 3000 грн за усну консультацію, 6000 грн - за складання позовної заяви \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті\~137\~та частина восьма статті\~141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року №159/5837/19. Також, частиною п`ятою\~статті 137 ЦПК\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою\~статті 137 ЦПК\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зауважує, що відповідач заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вказавши вони є неспівмірні із складністю справи і обсягом наданих послуг. При цьому суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, стороною відповідача не зазначено обставин та доказів, які б дали підстави для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таким чином, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог (39,1 %) в розмірі 3519 грн. При цьому суд вбачає співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу, заявлених стороною, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Outcome: partial