Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

10 березня 2025 року [PERSON] , якого представляє адвокат Віхерко Н.О., звернулися в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] , з участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, органу опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області, і просять, а саме: стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі по 1/4 частині з кожного, їх заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилася дитина син [PERSON] , [INFO] . Після розлучення у 2020 році [PERSON] переїхала в м. Старокостянтинів, де проживає на даний час з іншим чоловіком. [PERSON] зловживає спиртними напоями, тому про неповнолітнього сина [PERSON] не піклувалася, не забезпечувала його необхідним одягом, продуктами харчування, виганяла та била. Батько дитини [PERSON] проживає в м. Фастів та взагалі не цікавиться сином, також не піклується ним. Зазначають, що восени 2023 року [PERSON] через негативну поведінку матері та її чоловіка, вимушений піти з доми. З того часу проживає в сім`ї [PERSON] в [ADDRESS] та навчається в Новочорторийському технолого-економічному фаховому коледжі Житомирського району. Разом з тим, відповідачі, як батьки, не виконують свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, а саме: не беруть участь у його вихованні та матеріальному забезпечені, не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток та жодним чином не підтримують зв`язок із ним. Тобто життям дитини взагалі не цікавляться. А тому у зв`язку з ухиленням матері та батька від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, просив позбавити їх батьківських прав та стягнути аліменти з кожного. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомляли, відзив на позов не подавали. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Лубчинська Н.Л. також в судове засідання подала заяву про розгляд справи у відсутність представника. Представник органу опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, письмові пояснення та заперечення не подавав. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 24.09.2020 року Старокостянтинівським районним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Старокостянтинівської міської ради 06.02.2025 року, зі слів [PERSON] встановлено, що останній проживає за адресою: [ADDRESS] , в сім`ї [PERSON] . Крім того, згідно характеристики наданої 28.01.2025 року Новочорторийським технолого-економічним фаховим коледжем, [PERSON] з 01.01.2024 року навчається у вказаному навчальному закладі на агрономічному відділенні за спеціальністю «Агрономія», на першому курсі коледжу. На навчання в коледж [PERSON] приїжджав із [PERSON] , яка сплатила кошти за проживання у гуртожитку, постійно цікавиться навчанням дитини, його життям після занять у коледжі, сприяє його фізичному та творчому розвитку, приїжджає у коледж на батьківські збори та відкриті виховні заходи. Мати, [PERSON] , життям сина не цікавилася, не приїжджала у коледж, на телефонні дзвінки куратора групи не відповідала. Батько, [PERSON] , спілкувався із куратором групи (з її ініціативи) у телефонному режимі, де розповіла у якому навчальному закладі навчається його син (бо він цього не знав станом на жовтень 2024 року) та пояснила про батьківські обов`язки, проте позитивного результату не було отримано. На скільки відомо батьки [PERSON] матеріально та фінансової допомоги останньому не надають, повністю його утримує [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 26.02.2025 року вирішено, що відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] та вважають таким, що відповідає інтересам дитини. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради та органом опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області відсутні правові підстави для надання висновку щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , оскільки відсутня будь-яка інформація щодо місця його перебування або проживання. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позову суд виходить із такого. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині 7\~статті 7\~СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної\~Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року N\~789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У статті 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У статті 165\~СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема один з батьків, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164\~СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. На підставі досліджених судом вищенаведених доказів встановлено, що відповідачі після розлучення у 2020 році, а саме мати [PERSON] переїхала в м. Старокостянтинів, де проживає на даний час з іншим чоловіком та зловживає спиртними напоями, а тому про неповнолітнього сина [PERSON] не піклувалася, не забезпечувала його необхідним одягом, продуктами харчування, виганяла та била. Разом з тим, батько дитини [PERSON] проживає в м. Фастів та взагалі не цікавиться сином, також не піклується ним. Восени 2023 року [PERSON] через негативну поведінку матері та її чоловіка, вимушений піти з доми. З того часу проживає в сім`ї [PERSON] в [ADDRESS] та навчається в Новочорторийському технолого-економічному фаховому коледжі Житомирського району. [PERSON] та [PERSON] в ході судового розгляду не довели можливість зміни своєї поведінки щодо сина [PERSON] , прагнення здійснювати належне піклування за ним. Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє матір та батька права на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення їх батьківських прав. Відповідно до ч. 3\~ст. 166 СК України\~при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За положеннями ч. 3\~ст. 179 СК України\~неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідачі не виконують обов`язок передбачений\~ст. 180 СК України\~утримувати дитину до досягненню нею повноліття, а тому з кожного відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2\~ст.182 СК України). Отже, на підставі зазначених норм з [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання їх сина в розмірі по 1/4 частини з кожного від заробітку (доходу), але не менше вище згаданого мінімального розміру. Таким чином суд вважає, що заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21.04.20255 року, звільнено від сплати судового збору [PERSON] за подання позовної заяви до [PERSON] , [PERSON] , з участю третіх осіб органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, органу опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, на підставі частин 1, 2\~ст.8 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі по 1\~816,80 грн з кожного (605,60 грн з кожного за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та по 1 211,20 грн з кожного за позовну вимогу про стягнення аліментів). На підставі наведеного та

Outcome: approved