Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

11 червня 2025 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позивачка посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені з 23 квітня 2025 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дітей. 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації, поштове відправлення повернуто без вручення. Іншої адреси проживання відповідача суду не повідомлено. Відзиву на позов не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що 19 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб між громадянами України [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 109. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] записані батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Витягами з реєстру територіальної громади підтверджується реєстрація місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за однією адресою з матір`ю [PERSON] - [ADDRESS] . За змістом позовної заяви сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння та нормальне спілкування, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя є недоцільним, оскільки жодна зі сторін не подала такого клопотання. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Як передбачено статтею 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позовна заява не містить клопотання позивачки про відновлення її дошлюбного прізвища, тому після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити без змін. Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Матеріалами справи підтверджується факт проживання дітей разом з матір`ю. Зі змісту позовної заяви видно, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей. Договір між батьками про сплату аліментів на дітей відповідно до статті 189 Сімейного кодексу України не укладався. Тому наявні підстави для стягнення аліментів з батька на користь матері, оскільки діти проживають з нею. Як визначено статтями 181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу). Зазначені вимоги відповідають положенням статті 183 Сімейного кодексу України, а також загальним засадам регулювання сімейних відносин справедливості, добросовісності та розумності з максимально можливим урахуванням інтересів дітей. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 11 червня 2025 року, саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти за рішенням суду. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою сплачено судовий збір при зверненні до суду у розмірі 2422 грн 40 коп, що підтверджується квитанцією № 6587-2237-9307-8752 від 11 серпня 2025 року. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved