Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

09 липня 2025 року засобами поштового зв`язку представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2500 гривень та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що між ПАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування 21211705-02-16-01 від 07.09.2023 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортним засобом Hyundai Santa Fe, держ. номер [NUMBER] . Зазначає, що згідно постанови Київського районного суду м. Одеси по справі № 947/653/24 від 22.01.2024 року винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124\~КУпАП визнано [PERSON] та притягнуто її до відповідальності. Стверджує, що згідно Рахунку-фактури від 05.12.2023 року загальна вартість ремонту автомобіля Hyundai Santa Fe, держ. номер - [NUMBER] склала 11 892,96 грн. Факт ДТП\~03.12.2023\~року був\~визнаний ПрАТ\~СК «ВУСО»\~страховим випадком,\~що підтверджується\~Страховим актом\~№ 2333725-1. Зазначає, що відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 11 892,96 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 03.12.2023 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 11 892,96 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Стверджує, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу Nissan Tiida, н/з [NUMBER] , була забезпечена за договором (полісом) ЕР/ 212599985, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з франшизою в розмірі: 2 500 грн., то на відповідача законодавством покладається обов`язок щодо відшкодування зазначеної суми. Зазначає, що 15 квітня 2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 21211705-02-16-01 від 07.09.2023 року. З огляду на викладене, а також в зв`язку із невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, представник позивача звертається із даним позовом до суду та просить задовольнити його вимоги повністю. Ухвалою судді від 28.07.2025 року відкрито провадження\~в цивільній\~справі та призначено судове засідання у приміщенні Київського районного суду м. Одеси на 29.09.2025 року о 12 год. 30 хв. 29.07.2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача Фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] [PERSON] звернувся з клопотанням про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі №947/25579/25 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою суду\~від 31.07.2025\~року у задоволенні клопотання представника позивача Фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] [PERSON] про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі №947/25579/25 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] до\~ [PERSON] \~про\~відшкодування\~шкоди в\~порядку\~регресу, відмовлено. 27.08.2025 року засобами поштового зв`язку від відповідача [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила у задоволенні позову відмовити. 16.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представник позивача Фізичної особи-підприємця [PERSON] [PERSON] надійшла Відповідь на відзив. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач Фізична особа-підприємець\~ [PERSON] та\~його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, 06.08.2025 року представник позивача звернувся з заявою, в якій просив здійснювати розгляд справи за їх відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування 21211705-02-16-01 від 07.09.2023 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортним засобом Hyundai Santa Fe, держ. номер [NUMBER] . Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси по справі № 947/653/24 від 22.01.2024 року винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124\~КУпАП визнано\~ [PERSON] \~та притягнуто\~її до\~відповідальності.\~Постановою встановлено,\~що [PERSON] 03.12.2023 року о 17.00 годин в м. Одеса по пр.-ту Небесної сотні, 2, керуючи транспортним засобом Nissan Tiida, н/з [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Hyundai Santa F, н/з [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.10.1, 10.9 «Правил дорожнього руху» України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. За нормою частини четвертої\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно Рахунку-фактури від 05.12.2023 року загальна вартість ремонту автомобіля Hyundai Santa Fe, держ. номер - [NUMBER] склала 11 892,96 грн. Факт ДТП 03.12.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 2333725-1. У Відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що нею не заперечується і ніколи не заперечувалась необхідність сплати передбаченої Полісом суми франшизи і за умови належного повідомлення її про такі вимоги, вони були б безумовно виконані. Суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві заявляє вимоги про стягнення з відповідача завданих збитків у розмірі 2500 гривень, та зазначає, що співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 11\~892,96 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 07 грудня 2023 року №59300. Однак, долучена до матеріалів справи платіжна інструкція, на яку посилається позивач, містить дані не потерпілої в результаті ДТП [PERSON] , а одержувачем коштів зазначена ФОП [PERSON] (а.с. 28). Доказів здійснення виплати саме потерпілій [PERSON] або докази повноважень ФОН [PERSON] щодо представництва інтересів потерпілої [PERSON] матеріали справи не містять. Крім того, позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу Nissan Tiida, н/з [NUMBER] , була забезпечена за договором (полісом) ЕР/2599985, ПАТ «HACK «ОРАНТА» з франшизою в розмірі 2500 грн. та на відповідача, законодавством покладається обов`язок щодо відшкодування зазначеної суми. Однак, цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована згідно полісу №213336242 від 13.02.2023 року в ПрАТ «СК ВУСО» і сума франшизи становила 2000 гривень, що передбачено Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213336242, а наданий позивачем витяг з центральної бази даних МТСБУ не є доказом страхування відповідачкою транспортного засобу та не містить взагалі інформації про страхувальника. Відповідно до ст.\~9\~Закону України\~«Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних засобів» передбачено що страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема, на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). 15 квітня 2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 21211705-02-16-01 від 07.09.2023 року. Відповідно до ст. 92 Закону України «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк. Згідно п. п. 6, 7 ст. 94 Закону України «Про страхування» страхові виплати здійснюються у порядку, визначеному страховим продуктом та договором страхування, якщо інше не передбачено законодавством України. Страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі якщо страхова сума становить певну частку дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, страхова виплата виплачується у такій самій частці дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, якщо інше не передбачено умовами договору страхування. Відповідно до ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Згідно з ст. 999 ЦК України, Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України у разі відмови в позові, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. У зв`язку з цим у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та судового збору слід відмовити. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: dismissed