Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Цар Мар`яна Ігорівна, звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в яких просить зняти арешт з квартири за адресом: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на праві власності, скасувати державну реєстрацію обтяження про арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 5181762; зареєстровано: 21 червня 2007 року 15:34:51 за №5181762 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30 березня 2004 року, Державна виконавча служба; додаткові дані: архівний запис з Феміди за №196052- 2572 від 05 квітня 2004 року). Позов обґрунтовано тим, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] . На початку липня 2025 року [PERSON] прийнято рішення про відчуження належної їй квартири. Однак, стало відомо, що на квартиру накладено арешт. З метою зняття арешту, представник позивачки зверталася до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та отримано інформацію про неможливість відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт на нерухоме майно. Арешт на квартиру накладено ще в 2007 році, проте, за результатами адвокатського запиту до виконавчої служби виявлено, що відсутні будь-які відомості про виконавче провадження, в тому числі, хто є боржником. Незважаючи на це, арешт на майно продовжує залишатись у реєстрі заборон на відчуження. Таким чином, фактично виконавча служба не вчинила належних дій для зняття арешту. Тож, наявність протягом тривалого часу (з 2007 року) нескасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Враховуючи, що станом на даний час виконавче провадження в рамках якого накладено арешт - відсутнє, то наявні підстави для зняття арешту з квартири за адресом: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на праві власності, шляхом скасування запису: про арешт нерухомого майна (реєстраційний номер Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.08.2025 7 обтяження: 5181762; зареєстровано: 21 червня 2007 року 15:34:51 за №5181762 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30 березня 2004 року, Державна виконавча служба; додаткові дані: архівний запис з Феміди за №196052-2572 від 05 квітня 2004 року). 11.09.2025 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який мотивований ти, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки згідно бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження відкриті виконавчі провадження про стягнення коштів із [PERSON] на виконанні у Відділі не перебувають. Також перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження: архів, спецрозділ встановлено, що виконавче провадження на підставі якого накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження: 5181762, зареєстровано: 21.06.2007 року за №5181762 реєстратором Першою тернопільською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30.03.2004 року, Державна виконавча служба; архівний запис з Феміди №196052-2572 від 05.04.2004 року в автоматизованій системі виконавчого провадження не зареєстровано. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є випадки, передбачені ч.ч.4-5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки скаржником у своїй заяві не наводилося фактів існування обставин передбачених ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем цілком правомірно відмовлено боржнику у знятті арешту без рішення суду, до виключної компетенції якого законодавець відніс зняття арешту з майна боржника в інших випадках. За наведених підстав, просить суд в позові відмовити. Ухвалою судді від 25.08.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Попереднього представником позивачки подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача до суду не з`явився, однак у поданому суду відзиві, просив розгляд справи проводити у відсутності представника. Судом встановлено наступні обставини. 21 жовтня 1999 року на підстав договору купівлі-продажу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , набула право власності на квартиру за адресом: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підтвердилась інформація, що на квартиру за адресом: [ADDRESS] накладено арешт (реєстраційний номер обтяження: 5181762; зареєстровано: 21 червня 2007 року 15:34:51 за №5181762 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30 березня 2004 року, Державна виконавча служба; додаткові дані: архівний запис з Феміди за №196052-2572 від 05 квітня 2004 року). 28 липня 2025 року, адвокатом Цар М.І. подано адвокатський запит до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою отримання інформації про відкриті будь-які виконавчі провадження відносно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), про накладення арешту в межах будь-якого виконавчого провадження на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , а також з проханням надати можливість ознайомитись з виконавчим провадженням на підставі якого накладено арешт на вищезазначену квартиру (реєстраційний номер обтяження: 5181762; зареєстровано: 21 червня 2007 року 15:34:51 за №5181762 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30 березня 2004 року, Державна виконавча служба; додаткові дані: архівний запис з Феміди за №196052-2572 від 05 квітня 2004 року). 31 липня 2025 року отримано відповідь на адвокатський запит, в якій зазначено, що згідно бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Щодо арешту накладеного на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження: 5181762, зареєстровано: 21.06.2007 року за №5181762 реєстратором Першою тернопільською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30.03.2004 року, Державна виконавча служба; архівний запис з Феміди №196052-2572 від 05.04.2004 року повідомили, що підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». 04 серпня 2025 року отримано відповідь на повторний адвокатський запит та отримано інформацію, що згідно бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження на підставі якого накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження: 5181762, зареєстровано: 21.06.2007 року за № 5181762 реєстратором Першою тернопільською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30.03.2004 року, Державна виконавча служба; архівний запис з Феміди №196052-2572 від 05.04.2004 року) на виконанні у Відділі не перебуває. Також, перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження: архів, спецрозділ встановлено, що виконавче провадження на підставі якого накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження: 5181762, зареєстровано: 21.06.2007 року за №5181762 реєстратором Першою тернопільською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30.03.2004 року, Державна виконавча служба; архівний запис з Феміди №196052-2572 від 05.04.2004 року) на виконанні у Відділі не перебувало. У зв`язку із вищенаведеним, надати запитувану інформацію неможливо. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з вимогами частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу вимог статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що на належну [PERSON] квартири накладено арешт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер обтяження: 5181762; зареєстровано: 21 червня 2007 року 15:34:51 за №5181762 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30 березня 2004 року, Державна виконавча служба; додаткові дані: архівний запис з Феміди за №196052- 2572 від 05 квітня 2004 року. Таким чином, права позивача порушені, оскільки остання не може розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з наявністю вищевказаного арешту. Разом з тим, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено наявності правових підстав для збереження арешту вищевказаного нерухомого майна, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту майна та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право на вільне володіння, користування і розпорядження даним нерухомим майном. Суд, також звертає увагу, що позивач позбавлена можливості іншим способом захисту своїх прав, аніж скасування арешту з даного майна в судовому порядку. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом скасування державної реєстрації обтяження про арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 5181762; зареєстровано: 21 червня 2007 року 15:34:51 за №5181762 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова АА №661317, 30 березня 2004 року, Державна виконавча служба; додаткові дані: архівний запис з Феміди за №196052- 2572 від 05 квітня 2004 року).

Outcome: approved