Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 25.07.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов згаданий позов, у якому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0104, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 грудня 2013 року позивач [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 12.12.2013 приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу Курінним А.В.., зареєстрованим в реєстрі за №1482. Також, 12 грудня 2013 року позивач [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, розташовану в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим 12.12.2013 приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу Курінним А.В.., зареєстрованим в реєстрі за №1483. У вересні 2024 року після звернення до спеціаліста Шполянського районного відділу ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» позивач дізнався, що належний йому будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0104, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №784380. При оформленні 12.12.2013 договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, позивач не володів інформацією, що житловий будинок розташований не на зазначеній земельній ділянці, а на іншій площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0104, яка на момент купівлі продажу теж належала [PERSON] , а нотаріус, який посвідчував договори купівлі-продажу, в свою чергу, не перевірив дану інформацію. Позивач [PERSON] , починаючи з квітня 2011 року (з часу передачі коштів за будинок і земельну ділянку), відкрито і безперервно користувався житловим будинком і земельною ділянкою, вважав, що належний йому будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яку він купив у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Позивач хоче набути право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0104, тому і звернуся до суду за захистом свого права. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.07.2025, відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження та витребувано від приватного нотаріуса Звенигородського нотаріального округу Черкаської області Білоуса Василя Пантелеймоновича засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 27.08.2025 судом постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був сповіщений у спосіб передбачений чинним законодавством, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченим 12.12.2013 приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу Курінним А.В.., зареєстрованим в реєстрі за №1482, [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105 (а.с.16-16 зворот). Згідно із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14469575 від 12.12.2013 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченим 12.12.2013 приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу Курінним А.В.., зареєстрованим в реєстрі за №1482 (а.с.17). Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченим 12.12.2013 приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу Курінним А.В.., зареєстрованим в реєстрі за №1483, [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, розташовану в [ADDRESS] (а.с.22-22 зворот). Згідно із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14472744 від 12.12.2013 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, розташовану в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченим 12.12.2013 приватним нотаріусом Шполянського нотаріального округу Курінним А.В.., зареєстрованим в реєстрі за №1483 (а.с.23). За відомостями витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7100627532013 від 06.09.2013, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, приватна власність, площа 0,1955 га, дата реєстрації земельної ділянки 06.09.2013 (а.с.24). Згідно із витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9959424702024 від 17.12.2024, кадастровий номер земельної ділянки: 7125786200:01:001:0105, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площа 0,1955 га, дата реєстрації земельної ділянки 06.09.2013 (а.с.25-26). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №784380, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS] на підставі рішення сесії Сердегівської сільської ради від 16.12.2009 №11-19/V (а.с.40). Згідно із витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9959422822024 від 17.12.2024, кадастровий номер земельної ділянки: 7125786200:01:001:0104, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель землі житлової та громадської забудови, площа 0,2500 га, дата реєстрації земельної ділянки 06.09.2013 (а.с.41-42). За відомостями довідки виданої Терешківським старостинським округом Шполянської міської ради ОТГ в Черкаській області 02.07.2025 за №37, [PERSON] , [INFO] з квітня 2011 року добросовісно та відкрито володіє і користується земельною ділянкою площею 0,2500 га, розташованою по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вважав, що купив дану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2013. Протягом 14 років [PERSON] здійснює догляд за земельною ділянкою, площею 0,2500 га та використовує її за цільовим призначенням так як вважав себе її власником (а.с.56). Дослідивши копії матеріалів спадкової справи №19/2011 до майна померлої [PERSON] , судом встановлено, що спадкоємці за законом і заповітом до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (житлового будинку і земельних ділянок кадастровий номер земельної ділянки: 7125786200:01:001:0104, 7125786200:01:001:0105 розташованих по [ADDRESS] ) у встановлений законом строк не зверталися, відомості про наявність спадкоємців відсутня (а.с.79-98). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали покази, про те, що [PERSON] з 2011 року відкрито і безперервно користувався житловим будинком і земельною ділянкою на якій будинок розташований. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частинами 1 і 4\~статті 344 Цивільного кодексу України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду і дійшла такого висновку: «Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої\~статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у\~Цивільному кодексі України\~строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності». Судом встановлено, що позивач [PERSON] , починаючи з квітня 2011 року відкрито і безперервно користувався житловим будинком і земельною ділянкою, вважав, що належний йому будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1955 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0105, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яку він купив у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Позивач користувався земельною ділянкою площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0104, що розташована по [ADDRESS] більше десяти років і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном. На вказаній земельній ділянці розташований будинок [PERSON] . Крім того, не існує третіх осіб, які мали б певні цивільні права, наявність яких створює правомірну та обґрунтовану перешкоду у реалізації позивачем його права власності на земельну ділянку, а відтак відповідно по положень\~ст. 344 ЦК України, наявні правові підстави для набуття позивачем права власності на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером 7125786200:01:001:0104. Чинне цивільне законодавство не надає позивачу жодного іншого законного способу набуття права на власність на зазначену земельну ділянку, окрім, як звернення до суду. Отже, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та доведеність умов для набуття позивачем права власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7125786200:01:001:0104, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати залишити на рахунку позивача.

Outcome: approved