Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 90817,81 грн. та витрат по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у сумі 14000,00 грн. Щодо договору № Z62.00600.005874917 В обґрунтування позову зазначає, що 29.10.2019 [PERSON] уклала із АТ «Ідея Банк» договір кредиту та страхування № Z62.00600.005874917. Кредитний договір підписано особистим підписом позичальника. Банк на виконання умов договору надав позичальнику 29000 грн строком до 29.10.2024, але позичальник своїх зобов`язань не виконує. Станом на 19.12.2023 відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки. Заборгованість складає 77599,89 грн, у тому числі 28272,16 грн. простроченого основного боргу та 14237,73грн прострочених відсотків; 35090,00 грн комісія. Щодо договору № С-600-008978-19-980 В обґрунтування позову зазначає, що 29.10.2019 [PERSON] уклала із АТ «Ідея Банк» договір про відкриття кредитної лінії № С-600-008978-19-980. Кредитний договір підписано особистим підписом позичальника. Банк на виконання умов договору надав позичальнику 5000 грн строком до 29.07.2024, але позичальник своїх зобов`язань не виконує. Станом на 19.12.2023 відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки. Заборгованість складає 13217,92 грн, у тому числі 4973,33 грн. простроченого основного боргу та 8244,59 грн прострочених відсотків. 19.12.2023 АТ «Ідея банк» уклало із ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» договір факторингу № 19/12-2023. 22.12.2023 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» уклало із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІТ КАПІТАЛ» договір факторингу № 22/12-2023. Ухвалою суду від 02.09.2025 було відкрито провадження по справі. Позивач просить суд розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка позов визнала повністю, повідомила суд, що вона є особою з інвалідністю ІІІ групи, син служить у ЗСУ, просила стягувати заборгованість із її пенсії. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Щодо договору № Z62.00600.005874917 Судом встановлено, що 29.10.2019 [PERSON] уклала із АТ «Ідея Банк» договір кредиту та страхування № Z62.00600.005874917. За умовами договору у день його підписання банк надає позичальнику кредит у сумі 29000 грн (п. 1.1.), строк кредитування становить 60 місяців (п. 1.3). за коритсування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 15 річних. (п. 1.3). Пунктом 2 додатку 1 до договору передбачено сплату комісійної винагороди у розмірі 3% щомісячно від початкової суми кредиту. Договір підписано особистим підписом позичальника З виписки по банківському рахунку відповідача вбачається, що 29.10.2019 йому було видано кредитні кошти у сумі 29000 грн. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення коштів. Щодо договору № С-600-008978-19-980 Судом встановлено, що 29.07.2019 [PERSON] уклала із АТ «Ідея Банк» договір про відкриття кредитної лінії та страхування № С-600-008978-19-980. За умовами договору у день його підписання банк відкриває позичальнику кредитну лінію на суму 200000 грн (п. 3 договору) за коритсування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 48 % річних. (п. 3.3). Договір підписано особистим підписом позичальника З виписки по банківському рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення коштів. 19.12.2023 АТ «Ідея банк» уклало із ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» договір факторингу № 19/12-2023, за яким права вимоги до відповідача перейшли до нового кредитора. 22.12.2023 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» уклало із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІТ КАПІТАЛ» договір факторингу № 22/12-2023, за яким права вимоги до відповідача перейшли до позивача. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення коштів. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Щодо договору № Z62.00600.005874917 Розглядаючи даний спір судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, було укладено зазначений кредитний договір. Кредитний договір підписаний відповідачем. Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем надано не було. Отже з відповідача, з урахуванням позовних вимог належить стягнути 28272,16 грн тіла кредиту. Перевіривши правильність нарахування відсотків за цей строк суд дійшов висновку, що вказані розрахунки зроблені правильно, з урахуванням, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, відповідно до якої нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором нараховувалися позивачем у межах строку дії договору. Отже, позов у цій частині слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача: 77599,89 грн, у тому числі 28272,16 грн. простроченого основного боргу та 14237,73грн прострочених відсотків; 35090,00 грн комісія. Щодо договору № С-600-008978-19-980 Розглядаючи даний спір судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, було укладено зазначений кредитний договір. Кредитний договір підписаний відповідачем. Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем надано не було. Отже з відповідача, з урахуванням позовних вимог належить стягнути 4973,33 грн тіла кредиту. Перевіривши правильність нарахування відсотків за цей строк суд дійшов висновку, що вказані розрахунки зроблені правильно, з урахуванням, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, відповідно до якої нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором нараховувалися позивачем у межах строку дії договору. А тому у цій частині з позивача належить стягнути: 13217,92 грн, у тому числі 4973,33 грн. простроченого основного боргу та 8244,59 грн прострочених відсотків. Отже, позов слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 90817,81 грн, у тому числі за договором № Z62.00600.005874917 у сумі 77599,89 грн, у тому числі 28272,16 грн. простроченого основного боргу та 14237,73грн прострочених відсотків; 35090,00 грн комісія; за договором С-600-008978-19-980 у сумі 13217,92 грн, у тому числі 4973,33 грн. простроченого основного боргу та 8244,59 грн прострочених відсотків. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 3028 грн. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на таке. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг акт про надання надання послуг, та детальний опис робіт адвоката. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 14000,00 грн. З урахуванням приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: partial