Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №2943913 від 28.06.2024 у розмірі 13014,26 гривень, з яких: 5539,25 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2475,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000,01 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою та судові витрати в розмірі 3028 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 28.06.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №2943913, який відповідач підписала електронним цифровим підписом. 14.06.2021 між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~ передало\~(відступило)\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~право грошової\~вимоги до\~боржників,\~вказаними у\~реєстрі боржників.\~Відповідно до\~реєстру боржників\~№37\~від 26.11.2024\~до договору\~факторингу №14/06/21\~від 14.06.2021\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 13014,26 гривень, з яких: 5539,25 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2475,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000,01 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Тобто, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Всупереч умовам договору позики відповідач не виконала свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №2943913\~від 28.06.2024 в розмірі 13014,26 гривень, з яких: 5539,25 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2475,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000,01 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2025 цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд до Ямпільського районного суду Вінницької області за підсудністю. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала 09.08.2025. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.06.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №2943913, який відповідач підписала електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 4ОТR13. Відповідно до кредитного договору №2943913 від 28.06.2024 та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит відповідачу надавався кредит на наступних умовах: сума кредиту: 10000,00 грн. Строк, на який надається кредит - 30 днів. Дата повернення позики 28.07.2024, Денна процентна ставка/день 0,825%. Проценти за понадстрокове користування позикою за день 2,70%, пеня в день 2,70%, орієнтовна реальна річна процентова ставка 1373,99%, орієнтовна загальна вартість позики 12475,00 грн. Відповідно до п. 1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача. Відповідно до п. 18 договору, якщо сума позики, зазначена в п. 2 договору, перевищує розмір мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень). (а.с.5-8). 14.06.2021 між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~ передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.9-15). Відповідно до реєстру боржників №37 від 26.11.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2943913\~від 28.06.2024\~ в сумі 13014,26\~гривень,\~з яких:\~5539,25\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу;\~2475,00\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~відсотками,\~5000,01\~грн.\~ сума\~заборгованості по\~процентам за\~понадстрокове користування\~позикою (а.с.16). Із копії\~розрахунку заборгованості\~за договором\~№2943913\~від 28.06.2024\~ за період\~з 26.11.2024\~по 30.04.2024\~встановлено,\~що станом\~на 30.04.2025\~заборгованість [PERSON] \~по договору\~№2943913\~від 28.06.2024\~ непогашена,\~залишок заборгованості\~складає:\~13014,26\~гривень,\~з яких:\~5539,25\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу;\~2475,00\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~відсотками,\~5000,01\~грн.\~ сума\~заборгованості по\~процентам за\~понадстрокове користування\~позикою (а.с.17). Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. За приписом ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписала цей договір одноразовим ідентифікатором 4ОТR13. Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Судом встановлено, що [PERSON] уклавши з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №2943913 від 28.06.2024, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Надані позивачем докази в сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №2943913 від 28.06.2024 в розмірі 13014,26 гривень, з яких: 5539,25 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2475,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000,01 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №115809 від 20.05.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved