Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник позивачки через систему «Електронний суд» 16.01.2025 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між сторонами, який був зареєстрований 25.09.2021, посилаючись на те, що між подружжям припинені шлюбно-сімейні відноини, окільки втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Сім`я розпалась, шлюб між позивачем та відповідачем є лише формальним, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між подружжям неможливе. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. Ухвалою від 21.01.2025 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні 06.03.2025 відповідач просив надати строк для примирення, оскільки бажав зберегти сім`ю. Ухвалою суду від 06.03.2025 сторонам надано строк для примирення терміном шість місяців. Провадження у справі було зупинено до закінчення строку для примирення. Сторони у судове засідання не прибули. Представник позивачки надіслала заяву у якій зазначила, що станом на сьогоднішній день примирення між подружжям не відбулось, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки, позовну заяву задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, із заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2021 від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. У наданий судом строк для примирення сторони не примирились. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved