Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Раївської сільської об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, який обґрунтовує тим, що 01 листопада 2009 року вона уклала договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , з [PERSON] , передавши їй обумовлену між ними вартість житлового будинку, а саме 30763 грн. Після сплати нею та отримання [PERSON] 01.11.2009 грошей за вказане нерухоме майно, власник передала їй у власність житловий будинок з земельною ділянкою та оригінали правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтво на житловий будинок, державний акт на право приватної власності на землю площею 0.5181 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, технічний паспорт на ім`я [PERSON] , ключ від житлового будинку. З цього часу вона постійно проживає в житловому будинку, володіє ним і користується до теперішнього часу. Між нею та [PERSON] відбулося повне виконання договору купівлі-продажу, так як були виконані всі істотні умови договору, але вони не посвідчили його нотаріально. [PERSON] обіцяла їй, що до кінця 2009 року вони посвідчать укладений договір купівлі-продажу у нотаріуса. Наприкінці 2009 року вона зателефонувала і запросила її відвідати нотаріуса для посвідчення договору, але вона послалась на хворобу, погане самопочуття. Вона ще декілька разів їй телефонувала, але [PERSON] завжди посилалась на хворобу, оскільки вже була літньою людиною. [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим втрачені можливості посвідчення договору в нотаріальному порядку. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , укладений 01 листопада 2009 року між нею та [PERSON] , а також визнати за нею право приватної власності на: - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з наступного: А-1 житловий будинок з приміщеними: I-сіни площею 8.0 кв.м., 1-коридор площею 6,20 кв.м., 2-кухня пл.5,10 кв.м.,3-кімната пл.6,40 кв.м., 4-кімната площею 17,0 кв.м., 5-кухня пл.6,50 кв.м., загальною площею 41,20 кв.м., житловою площею 2340 кв.м., Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Д-1 сарай, Е-1 сарай, Ж-1 хлів, Г-1 вбиральня, П-1 погріб, № 1-5 огорожа, № 6 водоколонка; - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства 0,2681 га (пл.0.5181), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати по справі просила залишити за нею. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Мартиненко Ю.І. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за наявними у справі матеріалами, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 22 серпня 1988 року виконавчим комітетом Синельниківської районної ради народних депутатів, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване 05 листопада 2007 року за номером 40 в книзі 1 в Комунальному підприємстві «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №067657 від 05 листопада 2007 року. Перереєстровано номер будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] згідно з впорядкуванням нумерацій будинків. Відповідно до технічного паспорта, виданого 25 жовтня 2007 року [PERSON] , житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з наступного: А-1 житловий будинок з приміщеними: I-сіни площею 8.0 кв.м., 1-коридор площею 6,20 кв.м., 2-кухня пл.5,10 кв.м.,3-кімната пл.6,40 кв.м., 4-кімната площею 17,0| кв.м., 5-кухня пл.6,50 кв.м., загальною площею 41,20 кв.м., житловою площею 2340 кв.м., Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Д-1 сарай, Е-1 сарай, Ж-1 хлів, Г-1 вбиральня, П-1 погріб, № 1-5 огорожа, № 6 водоколонка. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ДП СВ №014134, виданого 10 лютого 1999 року Миролюбівською сільською радою народних депутатів, [PERSON] , на підставі 13 сесії 21 скликання Миролюбівської сільської ради б/н від 05 листопада 1993 року, належить земельна ділянка площею 0,5181 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , та землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства 0,2681 га. Відповідно до висновків про вартість станом на 26 червня 2025 року вартість земельної ділянки площею 0,5181 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , - 37638,00 грн., та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - 63854,00 грн. 01 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, згідно з яким [PERSON] продала [PERSON] належний їй будинок з присадибними будівлями та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , за 30763,00 грн. Згідно з довідкою, виданою 26 червня 2025 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за №137, [PERSON] фактично дійсно проживає з листопада 2009 року по теперішній час без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №12 від 16 січня 2012 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно з\~відповіддю,\~наданою \~21\~липня 2025\~року другою\~синельниківської державною\~нотаріальною конторою\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~за №674/01-16,\~після померлої\~ [INFO] [PERSON] спадкова справа не заведена. Згідно з ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4\~ст. 203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 657 ЦК України\~встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9\~роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210,\~640 ЦК України\~пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Таким чином, положення\~статті 220 ЦК України\~можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу\~ст.657 ЦК України\~підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч.2\~ст.220 ЦК України. Однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Верховний Суд України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , від нотаріального посвідчення якого одна із сторін ухилилася, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved