Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

ТОВ «Артеміда-Ф» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позов мотивовано тим, що 18.10.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , укладений Договір № 1156761 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі-Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5 000,00 грн. 22.02.2021 року згідно умов Договору факторингу № 015-220221, ТОВ «Лінеура Україна» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1156761 від 18.10.2020 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс». В подальшому, 21.08.2024 року згідно умов Договору факторингу № 20240821/1, ТОВ «Сіроко Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1156761 від 18.10.2020 року на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф», тобто позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1156761 від 18.10.2020 року. Позивач зазначає, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 1156761 від 18.10.2020 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 20240821/1, станом на 21.02.2025 року, сума боргу відповідача перед позивачем становить 19 045,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 14 045,00 грн. Окрім вищевказаних позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача інфляційне збільшення у сумі 2\~159,40 грн., тобто позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1156761 від 18.10.2020 у загальному розмірі 21\~564,40 грн. та судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., і судовий збір у сумі 2 422,40 грн.. Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з даним позовом зазначив, про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надавала. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що 18.10.2020 між ТОВ «Фінансова Компанія «Лінеура Україна» та відповідачем укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1156761, відповідно до якого На умовах Договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за стандартною ставкою 1,90 % в день за користування кредитом, строк кредиту 30 днів (п.1.4 договору). Відповідно до договору товариство на умовах цього договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі визначеній договору, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної даного договору. Договір та зміни до нього укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладанням електронних підписів одноразовим/мережевим ідентифікатором). У випадку оформлення договору чи здійснення інших дій, пов`язаних із його виконанням в онлайн-режимі на офіційному сайті товариства, за допомогою засобів електронного зв`язку, електронні документи, оформлені і підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до статті 12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» вважатимуться такими, що мають рівну юридичну силу з документами, складеними на паперовому носієві і підписаними власноручним підписом. У пункті 2.1 вказано № картки/електронного гаманця позичальника для зарахування коштів [NUMBER] . Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладання договору про надання кредиту та акцептована [PERSON] 18.10.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до п. 2.1 договору порядок надання кредиту визначено безготівковим шляхом (а.с.8-9). Відповідно до заяви формуляра про акцептування оферти [PERSON] погодилась та прийняла пропозицію ТОВ «Фінансова компанія «Лінеура Україна» укласти договір про надання позики у тому числі і на умовах споживчого кредиту, при цьому договір разом із графіком платежів до нього та паспортом споживчого кредиту є аналогічними умовами підписано позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що свідчить про його ознайомлення із умовами договору та їх погодження (а.с.10-11). Згідно інформації сервісу онлайн платежів від 09.10.2024 року, 18.10.2020 року о 13:39:07 на маска картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua 69638195, зараховано 5 000,00 грн. (а.с. 21). Отже, факт надання ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу кредиту у розмірі 5000.00 грн. підтверджено належними доказами. 22.02.2021 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 015-220221, згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача згідно реєстру прав вимоги 3791 (а.с.12-14, 41,71). 05.02.2024 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" уклали Договір факторингу № 20240205/1, згідно якого ТОВ "ФК «Артеміда-Ф" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача згідно реєстру прав вимоги 40. (а.с.20, 36-39). Відповідно до реєстру прав вимоги № 20240205/1 від 05.02.2024 року від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1156761 на загальну суму 19\~045,00 грн. Згідно з детальним розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», станом на 21.02.2025 відповідач [PERSON] має заборгованість за договором № 1156761 від 18.10.2020 року про надання коштів на умовах фінансового кредиту по тілу кредиту у розмірі 21\~564,40 грн., з яких: 5\~000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 14\~045,00 грн. - заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки); 2\~519,40 грн. - інфляційне збільшення. 08.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» надіслало відповідачу досудову вимогу про виконання зобов`язання за договором про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 1156761від 18.10.2020 року на загальну суму 19\~045,00 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено\~правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг. Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» (надалі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Наданий позивачем розрахунок суми інфляційного збільшення відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 та п. 18 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованості за договором № 1156761 від 18.10.2020 року про надання коштів на умовах фінансового кредиту в розмірі 21\~564,40 грн., з яких: 5\~000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 14\~045,00 грн. - заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки); 2\~519,40 грн. - інфляційне збільшення. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000, 00 грн. та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Відповідно до ст.\~137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. Як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 7\~000,00 грн, що підтверджено копією договору про надання правової допомоги № 20250219-3Ш від 19.02.2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М.: копією попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7\~000, 00грн. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подала. Відтак, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., сплата якого документально підтверджується платіжною інструкцією № 1126 від 24.02.2025 року. На підставі ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 625, 629, 1048, 1054, п. 18 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved