Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

До Заводського районного суду м. Кам`янського 08.08.2025 року звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 вересня 1994 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. За час шлюбу подружнє життя у сторін не склалося, у зв`язку із тим, що між ними виявилися протилежні погляди на життя, на обов`язки чоловіка та жінки. Наразі сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач не прагне відновити сімейні стосунки з відповідачем і в цьому немає жодної потреби, оскільки сторони стали цілковито сторонніми людьми, котрі живуть кожен своїм особистим життям. Крім того, відповідач створила іншу сім`ю. За таких обставин, зберігати сім`ю з відповідачем позивач вважає недоцільно, оскільки їх шлюб носить лише формальний характер. Примирення між сторонами вже неможливе, а рішення позивача розлучитися є обміркованим та цілком таким, що є його волею, тому просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.08.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 29.08.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання, призначене на 29.09.2025, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання, призначене на 29.09.2025, не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суд встановив, що 24.09.1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 24 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська, про що складено актовий запис № 436. Дітей подружжя не має. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За приписами статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає вимогам статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушуванням її до шлюбу та збереження шлюбних відносин, що не допускається відповідно до частини першої статті 24, частини четвертої статті 56 СК України та порушує принцип добровільності шлюбу. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини третьої статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі відносини між подружжям, небажання позивача та відповідача продовжувати шлюбні відносини, дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам сторін та моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved