Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

\~25 вересня 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Москва, РФ. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що померла [PERSON] є рідною матір`ю заявника. [PERSON] є громадянкою України, постійно проживала на території України, зареєстрована у с. Нагірне Олександрійського району Кіровоградської області, а фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Остання є власником вищевказаної квартири та будинку [ADDRESS] . У грудні 2021 року, [PERSON] , поїхала у гості до сина [PERSON] , який є громадянином російської федерації та проживає у м. Москва. Через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України у лютому 2022 року, матір так і не змогла повернутися додому на територію України. Згодом у матері виявили онкологічне захворювання, що сітало причиною її смерті [INFO] . Документом, що підтверджує смерть [PERSON] є копія свідоцтва про її смерть, копія довідки про причини смерті, видані відповідними органами російської федерації. Можливість отримати оригінали вказаних документів у заявника відсутня у зв`язку із збройною агресією російської федерації. Заявник є спадкоємцем першої черги після смерті матері, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки вищенаведені документи про смерть матері, не мають юридичної сили на території України Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт смерті матері, громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Москва російської федерації. Ухвалою судді від 25 вересня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Заявник [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 17 серпня 2002 року Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника, у графі мати зазначено [PERSON] . 16 січня 1997 року, [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу. [PERSON] , [INFO] , місце народження: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Степіно, громадянка України, місце реєстрації, [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 02 травня 2025 року, Багатофункціональним центром надання державних послуг району Москворіччя-Сабурове (Орган ЗАГС Москви №64), актовий запис № 170259775006401387002, громадянка України [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Москва Російської Федерації. Згідно з копією довідки про смерть № С-02313 виданої 02 травня 2025 року Багатофункціональним центром надання державних послуг району Москворіччя-Сабурове (Орган ЗАГС Москви №64), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті: хвороба неопластична генералізована, меланома злоякісна. Крім того, факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується фотознімками із місця поховання останньої. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу від 06 березня 1996 року. Будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно. При розгляді заяви, суд виходить з наступного. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті матері, яка померла на території російської федерації в м. Москва, заявник зазначає, що отримати оригінали документів, які підтверджують смерть матері не має можливості, оскільки смерть відбулася на території РФ. Згідно п. 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.ч. 4,7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, на підтвердження факту смерті [PERSON] , надав до суду копії свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті, що видані компетентними органами російської федерації у травня 2025 року. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022. Свідоцтво про смерть матері заявника видане - після повномасштабного вторгнення і відповідно не має сили офіційного документу на території України, а тому потребує його підтвердження. Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту смерті матері, є підставою для реалізації прав на спадкування. Враховуючи викладене заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved