Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

30.07.2025 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Дячук Наталію Валеріївну звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача Фастівської міської Ради про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та автомобіль марки FIAT DOBLO, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . За життя [PERSON] заповіт не складав. Позивач в передбачений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, а тому в силу ст.1218 ЦК України вважає такою, що спадщину прийняла. Нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Сушанова Т.В. винесено постанову про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та автомобіль. Свою відмову нотаріус обґрунтувала тим, що позивачкою не надано правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, які б підтверджували належність спадкового майна саме спадкодавиці, і не унеможливлює вчинення нотаріальної дії. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 11.08.2025 року на запит суду від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу надійшла копія спадкової справи № 15/2011 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 11.09.2025 року на запит суду від державного нотаріуса першої Фастівської державної нотаріальної контори надійшов Лист № 892/01-16 від 09.09.2025 про те, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкову справу не заведено. Представник позивача в судове засідання подав заяву де позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити. Проти розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Просила справу слухати у її відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача надав до суду клопотання де проти позовних вимог позивача [PERSON] не заперечував та просив справу слухати у його відсутність. Проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Позивач, як дочка [PERSON] , реалізуючи своє право на спадщину звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Сушанової Тетяни Вікторівни з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі її заяви Сушанова Т.В. приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу була заведена спадкова справа № 15/2011 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, нотаріусом постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2025 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що позивачкою не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на автомобіль марки FIAT DOBLO, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обґрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль марки FIAT DOBLO, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Перевіряючи доводи позивача судом було встановлено, що згідно Довідки КП Фастівської міської ради «Фастівське Бюро Технічної Інвентаризації» станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: частина будинку на ім`я [PERSON] , на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 15.01.1964 року, посвідченого Пряхіна М., державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори 27.01.1964 року р.491, зареєстрованого Фастівським БТІ 20.12.1971 року в книзі № 40 р.5154; частина будинку на ім`я [PERSON] , на підставі Рішення Фастівського Міського народного суду від 28.07.1976 року, справа № 2-361-1976р., зареєстрованого Фастівським БТІ 01.12.1977 року в книзі № 40, р.5154. На момент проведення поточної інвентаризації 09.04.2025 року самовільного будівництва не виявлено. Загальна площа будинку становить 170,4 кв.м., житлова 115,8 кв.м. Згідно матеріалів спадкової справи № 15/2011 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Сушанової Тетяни Вікторівни з заявою про прийняття спадщини 05.07.2011 звернулася позивач. Також із заявою про відмову від належної їй частки спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] , звернулася дружина спадкодавця [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області від 19 червня 2001 року [PERSON] , мати позивачки померла [INFO] . державної нотаріальної контори Ленченко Тамара зазначила на запит суду, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкову справу не заведено. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved