Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони 14.02.2021 зареєстрували шлюб у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У шлюбі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя у сторін не склалося через протилежні характери та погляди на життя, ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Зазначив, що шлюбні відносини між сторонами припинено з жовтня 2023 року, спільне господарство не ведуть. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. З огляду на викладене, просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 14.02.2021 між ним та відповідачем у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №186. Ухвалою судді від 07.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання на 09.09.2025. Ухвалою суду від 09.09.2025 розгляд справи відкладено на 30.09.2025. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву від 30.09.2025, у якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та розгляд справи просив проводити без його участі. Щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 16, 21), про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв та клопотань до суду не подавала, правом на подання відзиву на позовну заяву суду не скористалася. На підставі наведеного, ухвалою суду від 30.09.2025 ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2021 (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.07.2021(а.с. 4). Згідно зі статтею 24\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер, відтак його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, з огляду на відсутність перешкод, передбачених статтею 110 СК України, беручи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, а також те, що сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов переконання про наявність обгрунтованих підстав для розірвання шлюбу. Такий підхід узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 29.08.2018 у справі № 207/1381/18, від 03.12.2020 у справі 456/848/16-ц. Позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за ним, суд не вбачає підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved