Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

23 квітня 2025 року позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , в якій прохає стягнути заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101701431661869 від 01 грудня 2023 року, станом на 23 квітня 2025 року, у сумі 33006 гривень 79 копійок, яка складається із загального залишку: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 17949 гривень 48 копійок, заборгованості за процентами у сумі 15057 гривень 31 копійка, заборгованості за комісією 0 гривень (а. с. 1-5). В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачка звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». 01 грудня 2023 року, будучи клієнтом Банку, Позичальниця уклала з Банком кредитний договір АВН0СТ155101701431661869, щодо надання останній кредиту в розмірі 18200 гривень строком на 36 місяців (тобто до 30 листопада 2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 75 % щорічно та комісії в розмірі 0 гривень. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальниці у кредит згідно до умов кредитного договору у сумі 18200 гривень на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 30 листопада 2026 року, терміном на 36 місяців. Однак відповідачка своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Внаслідок цього, станом на 23 квітня 2025 року, за нею утворилася заборгованість у розмірі 33006 гривень 79 копійок, яка складається із загального залишку: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 17949 гривень 48 копійок, заборгованості за процентами у сумі 15057 гривень 31 копійка, заборгованості за комісією 0 гривень та заборгованості за пенею у сумі 0 гривень, яку позивач прохає суд стягнути з відповідачки. 29 травня 2025 року ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра дану справу передано до Чечелівського районного суду міста Дніпра за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2025 року справу передано у провадження судді Приваліхіної А.І. Ухвалою суду від 17 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 48). 20 серпня 2025 року ухвалою суду було здійснено перехід із спрощеного позовного провадження без виклику сторін в спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 10 годину 15 хвилин на 08 вересня 2025 року (а. с. 55), копія якої надіслана учасникам справи за вихідним № 20045/25-вих/2/204/3503/25 від 20 серпня 2025 року (а. с. 56). Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 6), не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 70), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року відповідачка підписала Анкету-заяву позивача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (а. с. 7). 01 грудня 2023 року відповідачка підписала заяву позивача про надання послуг «Швидка готівка» № АВН0СТ155101701431661869 (а. с. 8 на звороті та 9 на звороті), Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 01 грудня 2023 року (а. с. 10), а також паспорт споживчого кредиту до нього (а. с. 7 на звороті - 8), за умовами яких, банком надано йому строковий беззалоговий кредит у сумі 18200 гривень, на придбання товару/здійснення платежу/оплати послуг, строком на 36 місяців, тобто до 30 листопада 2026 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 75 % на рік. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом 23 квітня 2025 року, за нею утворилася заборгованість у розмірі 33006 гривень 79 копійок, яка складається із загального залишку: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 17949 гривень 48 копійок, заборгованості за процентами у сумі 15057 гривень 31 копійка, заборгованості за комісією 0 гривень та заборгованості за пенею у сумі 0 гривень (а. с. 11). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачкою. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, та ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Так, судом встановлено, що 22 квітня 2021 року відповідачка підписала Анкету-заяву позивача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (а. с. 7). 01 грудня 2023 року відповідачка підписала заяву позивача про надання кредиту за послугою «Швидка готівка» № АВН0СТ155101701431661869 (а. с. 8 на звороті 9 та на звороті) та паспорт споживчого кредиту до неї (а. с. 7 на звороті - 8), за умовами яких, банком надано їй строковий кредит у сумі 18200 гривень, на придбання товару/здійснення платежу/оплати послуг, строком на 36 місяців, тобто до 30 листопада 2026 року включно, зі сплатою 75 % річних. Як вбачається з п. 18 вказаної заяви, сторони між собою узгодили, що ця заява складена в електронній формі та підписується клієнтом цифровим власноручним підписом або удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку Abank24 при підтвердженні кредиту. Таким чином, сторони визнають правочин у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткових підтверджень. Відповідно до вимог ст.\~638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Так, приписами ч. 1 ст. 12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 Постанови про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом; Отже, як встановлено судом, сторони узгодили те, що підписання Заяви та кредитного договору буде в електронному вигляді, в даному випадку заява про приєднання до Умов та правил та кредитний договір були підписані відповідачкою на екрані телефону, тобто, підписуючи в електронному вигляді дану заяву та кредитний договір, відповідачка погодилася зі всіма їхніми умовами. З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що, підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачка погодилася зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пеню, відсотками за користування кредитними коштами. Так, позивачем на підтвердження своїх вимог, щодо користування відповідачкою кредитними коштами позивача за договором про надання послуг «Швидка готівка» № АВН0СТ155101701431661869 від 01 грудня 2023 року та наявності у останньої заборгованості за ним, в тому числі і за простроченими відсотками, надано суду виписку по картковому рахунку відповідачки (а. с. 12 та на звороті) та меморіальний ордер №TR.34141155.314694.65455 від 01 грудня 2023 року про перерахування на її рахунок [NUMBER] гривень (а. с. 11 на звороті). Вказана виписка\~є первинним\~банківським документом,\~а тому\~є належним\~доказом у\~справі. З вказаної виписки по картковому рахунку відповідачки убачається, що за останньою станом на 24 квітня 2025 року рухається заборгованість у сумі 33006 гривень 79 копійок. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачкою отримано грошові кошти від позивача, однак не виконано взятого на себе обов`язку щодо їх повернення на умовах визначених договором, суд доходить висновку, що право позивача на отримання власних коштів порушено, а тому підлягає захисту, а відтак останній має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] , реалізував це право, звернувшись до суду. Натомість, відповідачка жодних заперечень на предмет позову до суду не надала. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Судове рішення\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях,\~а тому,\~виходячи із\~наведеного вище,\~суд доходить\~висновку,\~що позовна\~заява підлягає\~задоволенню та\~із [PERSON] \~на користь\~АТ «Акцент-Банк»\~на підставі\~кредитного договору\~№ АВН0СТ155101701431661869 від 01 грудня 2023 року, станом на 23 квітня 2025 року, підлягає стягненню заборгованість у сумі 33006 гривень 79 копійок, яка складається із загального залишку: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 17949 гривень 48 копійок, заборгованості за процентами у сумі 15057 гривень 31 копійка, заборгованості за комісією 0 гривень та заборгованості за пенею у сумі 0 гривень. Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідачки на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved