Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

14.08.2025 року на розгляд судді Немирівського районного суду Войницькій Т.Є. надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та ним, який було зареєстровано 04 червня 2025 року Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №49. Позов мотивований тим, що 04.06.2025 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 04 червня 2025 року Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №49. Від спільного проживання у подружжя є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу в сім`ї складалися відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Протягом останнього часу шлюбні стосунки між подружжям не підтримуються. Позивачка вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 04 червня 2025 року Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №49. Від спільного проживання у подружжя є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження сім`ї є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує щодо задоволення позовних вимог, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем на даний час подружні стосунки припинені, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, за таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112\~Сімейного Кодексу\~України та

Outcome: approved