Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 01.07.2025 до Малинського районного суду Житомирської області звернувся представник позивача адвокат Гарбар К.Г., в обґрунтування якої зазначив наступне 26.04.2024 року [PERSON] було прийнято за сумісництвом на посаду машиніста залізнично-будівельних машин 5 розряду дільниці обслуговування рухомого складу відділу залізничних перевезень до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ». 20.02.2025 він був звільнений за сумісництвом та прийнятий 24.02.2025 року за основним місцем роботи на посаду машиніста залізнично-будівельних машин 5 розряду дільниці обслуговування рухомого складу відділу залізничних перевезень ТОВ «ЮСП» 21.04.2025 він був звільнений із займаної посади ТОВ «ЮСП» за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. У період роботи позивача відповідач не виплатив йому заробітну плату частково за грудень 2024 року (23 січня 2025 року було перераховано лише 8000 грн), а також повністю за січень, лютий, березень і квітень 2025 року. Загальна сума заборгованості перед [PERSON] становить 53 273,80 грн. Ця заборгованість підтверджується довідкою ПФУ форми ОК-7, відповідно до якої за грудень 2024 року та січеньквітень 2025 року позивачу було нараховано 63 662,80 грн (сума до оподаткування). Із зазначеної суми було виплачено лише 8000 грн за грудень (після утримання податків та зборів). Факт часткової виплати заробітної плати підтверджується випискою з карткового рахунку позивача. Разом з тим, відповідач відмовився видати довідку про наявність заборгованості. Таким чином, на момент звільнення [PERSON] не було виплачено 53 273,80 грн (п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят три гривні 80 копійок), що визначається як різниця між нарахованою сумою (63 662,80 грн) та фактично виплаченою (10 389 грн, з яких після утримання 23% податків і зборів позивач отримав 8000 грн). Вимогами позову позивач просить стягнути з ТОВ «Юні Стоун Плент» на свою користь на свою користь заборгованість по заробітній платі 53273,80 грн. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, виступили проти залучення в якості співвідповідача Агентства з розшуку та менеджменту активів . Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що зазначена у позові сума заборгованості у 53 273,80 грн є необґрунтованою та не відповідає дійсним обставинам. За наявними у відповідача даними, що підтверджується довідкою №00000078, фактичний розмір заборгованості становить 41 020,35 грн. Крім того, позивачем отримано часткову виплату заробітної плати у розмірі 8 000 грн за грудень 2024 року, що підтверджується випискою з його рахунку, отже твердження про повну несплату не відповідає дійсності. Також відповідач звертає увагу суду на те, що діяльність ТОВ «Юні Стоун Плент» перебуває під обмеженнями, накладеними ухвалами Печерського районного суду м. Києва в межах кримінальних проваджень, якими арештовано корпоративні права, рухоме та нерухоме майно товариства, а також заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій. Зазначені обставини істотно впливають на господарську діяльність та фінансовий стан підприємства, у зв`язку з чим можливість своєчасного виконання зобов`язань була об`єктивно ускладнена. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~ [PERSON] ,\~підлягають\~задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно з відомостями з Пенсійного фону України за формою ОК-7, розмір заробітної плати [PERSON] , сплаченої ТОВ «Юні Стоун Плент» становить: грудень 2024 рік 23124,21 грн., січень 2025 рік 19451,00 грн, лютий 2025 рік 18975,90 грн, березень 2025 рік 1513,20 грн, квітень 2025 рік -598,49 грн (а.с.9-10). Позивачем долучено копія наказу від 25.04.2024 № 79-К/ТР про прийняття на роботу [PERSON] з 26 квітня 2024 року та наказ №313-К/ТР про припинення трудового договору [PERSON] за власним бажанням з 21 квітня 2025 року. Випискою за період 01.01.2025 по 01.07.2025 від АБ «Укргазбанк» вбачається, що відповідачу виплачено 23.01.2025 о 15:39:43 грошові кошти (заробітна плата) в розмірі 8000,00 грн. На вимогу суду відповідачем додана довідка про нараховану але не виплачену заробітну плату № 00000078, в якій позивачем підтверджується заборгованість з заробітної плати в розмірі 41020,35 грн без відрахування податків та зборів. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Статтею 43 Конституції України\~передбачено,\~що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване\~Конституцією України, нормами\~Кодексу Законів України про працю,\~Закону України «Про оплату праці», а позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем до 21.04.2025 року, виконував свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримав всі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Згідно з роз`ясненнями, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За діючою в площині цивільного судочинства презумпції винуватості відповідача (на відміну від кримінального судочинства, де діє презумпція невинуватості) тягар доказування лежить саме на відповідачеві. Тим більше, в площині трудових правовідносин безумовно тягар доказування лежить на роботодавцеві, в якого акумульовано весь обсяг документації, в тому числі фінансового, бухгалтерського характеру щодо фіксації праці позивача і оплати виконаних ним робіт. Судом встановлено, що розмір заборгованості ТОВ «Юні Стоун Плент» по заробітній платі [PERSON] не виплачена в розмірі 41020,35 грн без відрахування податків та зборів. Статтею 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Оскільки позивач відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати, судовий збір у цій частині підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. \~ \~

Outcome: approved