Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03.03.2009 року у справі № 2-791/2009, довідок відділу державної виконавчої служби, стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , 2006 року народження. Відповідно до заяв [PERSON] їй була призначена тимчасова державна допомога на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Протягом спірного періоду була виплачена допомога у розмірі 22969,15 грн.. Посилаючись на ч. 10 ст.181 СК України просить стягнути з відповідача суму наданої дитині тимчасової державної допомоги в розмірі 22969,15 грн. та судовий збір. 01.05.2025 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите спрощене позовне провадження по справі і призначено судове засідання на 06.08.2025 року. 06.08.2025 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення на 24.09.2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Рішенням Зарічного районного суду м. Сум від 20.02.2009 року по справі № 2-791/2009 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, і аліменти виплачувати матері дитини [PERSON] ,\~починаючи стягнення\~з 26\~листопада 2008\~року. (а. с. 8-10). [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дитині. Рішеннями Управління соціального захисту населення Сумської міської ради [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. 27.11.2024 року департаментом прийнято рішення про вимогу до зобов`язальної особи про повернення виплачених бюджетних коштів у зв`язку з припиненням дії/виконаня адміністративного акта, а саме повернення коштів виплаченої допомоги в розмірі 22969,15 грн.. Згідно з розрахунком розмір виплаченої допомоги становить 22969,15 грн.. Позивач звертався до відповідача з питання добровільного повернення коштів, виплачених як тимчасова державна допомога. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 8 ст. 181 СК України, у редакції, чинній на час звернення до органів соціального захисту населення, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм надання вказаної тимчасової допомоги визначений «Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189. Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини позивач надавав тимчасову державну допомогу отримувачу аліментів. Позивач звертався до відповідача із пропозицією добровільно повернути виплачені як допомога кошти. Однак на письмове звернення органу соціального захисту про виплату цих коштів відповідач кошти не сплатив. Вказане є підставою для стягнення коштів у судовому порядку. Станом на час розгляду справи у суду відсутні докази повернення відповідачем виплаченої тимчасової державної допомоги. Доказів, які б спростували позицію позивача суду також не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наявні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача суми виплаченої допомоги 22969,15 грн. на користь позивача. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved