Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам. Просить суд звільнити [PERSON] від сплати аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 жовтня 2017 року по справі №209/1745/17 та від всієї заборгованості, яка виникла по виконавчому провадженні №54989144. Стислий виклад обставин справи. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2009 року позивач з відповідачем укладено шлюб та [INFO] у шлюбі народився син - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження дитини батьком записано позивача. 23 листопада 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між сторонами по справі розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач звернулася до суду та отримала виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, та відповідно на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження №54989144. Аліменти з позивача стягуються і на даний час. Вказує, що певний час спілкувався з дитиною та надавав матеріальну допомогу. З тим як дитина зростала, позивач почав помічати, що син зовсім на нього не схожий, а відтак щоб впевнитися, що він є біологічним батьком, звернувся до медико-генетичного центру «Мама Папа», щоб провести молекулярно-генетичне дослідження для встановлення кровного споріднення з сином. У серпні 2024 року отримав висновок молекулярно-генетичного дослідження, де вказано, що ймовірність батьківства позивача відносно [PERSON] , [INFO] становить 0%. В подальшому, за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.04.2025 у справі №209/7536/24, яким було встановлено відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON] , органом ДРАЦС внесено зміни до актового запису про народження дитини та позивача виключено з відомостей про батька. Оскільки станом на дату подання позовної заяви з позивача продовжуються стягуватися аліменти на дитину, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28 липня 2025 року о 10.45 годині. Ухвалою суду від 28 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 17 вересня 2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 18 вересня 2025 року позивач надав заяву про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 17 вересня 2025 року. Справу призначено до розгляду на 30 вересня 2025 року. Позивач [PERSON] в судові засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву, в якій просить суд провести розгляд цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява, про розгляд справи без участі представника відділу. У судові засідання, призначені на 28.07.2025, 17.09.2025 та 30.09.2025 року відповідач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про проведення судового засідання відповідач також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, відзив проти позову не надала. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов до переконання, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи, про що прийнята відповідна ухвала. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2009 року, який рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року розірвано (а.с. 5). Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року у справі № 209/1745/17 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] (інші відомості про боржника суду невідомі) на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04 липня 2017 року, на користь матері [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] (інші відомості про стягувача суду невідомі) до досягнення дитиною віку повноліття (а.с. 8). 25.10.2017 постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тихоновою Іриною Миколаївною відкрито виконавче провадження № 54989144 про примусове виконання виконавчого листа № 209/1745/17 від 10.10.2017 року (а.с.40). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року у справі №209/7536/24 позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батьківство задоволено. Виключено відомості про батьківство громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з актового запису № 170 від 13 березня 2013 року, внесеного Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Рішення суду набрало законної сили 24 травня 2025 року. Згідно із частиною четвертою статті 82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП№54989144, розмір заборгованості [PERSON] станом на 18.09.2025 становить 17172,50 грн (а.с.40-41). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви з яких виходив суд при ухваленні рішення. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04 від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Положеннями розділу ІІІ\~СК України визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. Згідно з цими положеннями факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, які передбачені вказаним вище розділом ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. В особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає. У відповідності до приписів ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за судовим наказом чи рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст.197\~СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно зі ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, на те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитину, адже за змістом положень статті 180\~СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Відтак, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати, також, заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, а також в постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №477/1165/20, відповідно до якої виключення запису про батьківство є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, наведених норм законодавства про те, що утримувати неповнолітніх дітей зобовязані саме батьки, та оскільки позивач не є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у позивача відсутній обовязок щодо\~сплати аліментів\~на користь\~відповідачки на\~утримання дитини\~відповідно до\~рішення Дніпровського\~районного суду\~м.Дніпродзержинська\~Дніпропетровської області\~28.09.2017\~у справі\~№209/1745/17,\~а відтакпозовні вимоги позивача про звільнення (припинення) від сплати аліментів та від сплати заборгованості за аліментами є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Статтею 133\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовій збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми плаченого судового збору у повному обсязі.

Outcome: approved