Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

У червні 2025 року до Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що підставою для даного звернення до суду стало ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, що у відповідності ч.4 ст.155 СК України є підставою для покладення на неї відповідальності, встановленої законом. Зазначені незаконні дії відповідачки по справі порушують право малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на належне батьківське піклування. У зв`язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. 25.06.2025 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання. 15.07.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилвся, надавши до суду письмову заяву, у якій просив суд розглянути справу у відсутність сторони позивача, заявлені вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надавала. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідачки, не надання останньою відзиву та думку представника позивача, який надав до суду заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї\~\~якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 червня 2024 року, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №613. Батьком у свідоцтві про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , записаний зі слів матері у порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України - [PERSON] . Згідно з відповіддю на запит №207/25 від 18 червня 2025 року зазначено, що [PERSON] , [INFO] , в реєстрі наркологічних хвороб не перебуває, за медичною допомогою не зверталася. В реєстрі психічних хворороб перебуває, за медичною допомогою зверталася. Відповідно до характеристики за місцем проживання [PERSON] за час проживання в населеному пункті зарекомендувала себе не з кращої сторони. Місця роботи не мала. З сусідами були не доброзичливі відносини. Родина часто зловживали спиртними напоями. [PERSON] періодично приїздила з малолітнім сином в с. Тихий Став до свого батька, але теж вживала спиртні напої та і умов для проживання зовсім не має. Зі слів сусідів матір поводилася агресивно до дитини. Під час приїзду її в село, сусіди в телефонному режимі скаржилися на поведінку та поводження матері з дитиною. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 16 червня 2025 року, виданого службою у справах дітей Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в будинку умови для проживання та перебування дитини відсутні, відсутній одяг відповідного сезону, їжа для харчування як дитини так і загалом. В будинку брудно, антисанітарія, сморід від куріння, затхле повітря, брудний посуд, не має постільної білизни на ліжку, стіні чорні в павутинні та нагарі. Мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на його розвиток. На засіданні виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 16 червня 2025 року було прийнято рішення №165 щодо вилучення з сім`ї та тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до Комунального закладу «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради. Згідно з Актом про факт передачі дитини від 16.06.2025 року зазначене рішення виконкому було виконано. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, цей орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Згідно з Рішенням виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №166 від 18.06.2025 року вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню свого сина, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, не спілкуються з ним, не цікавляться його долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими судом доказами. Частина 5 ст.19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. З висновку від 18.06.2025 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області вбачається доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідачка в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо свого сина судом не встановлено. У суду немає підстав\~\~вважати, що\~\~позбавлення батьківських прав відповідачки вплине на інтереси дитини, яка не отримує від своєї матері необхідної уваги та догляду. Крім того, оскільки розгляд даної справи відбувався за відсутності відповідачки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. В той же час, відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В положеннях ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, яка залишилася без батьківського піклування, відповідачки, яка не є інвалідом, на утриманні ніхто не знаходиться, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідачки, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в цій частині також повністю доведеними, а тому ці вимоги також підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved