Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" (далі ТОВ "Кошельок") звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з [PERSON] 24 248 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № 3099414432-549105 від 16 грудня 2021 року. В обґрунтування позову зазначив, що 16\~грудня 2021\~року сторони уклали вищезазначений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 грн із зобов`язанням повернути його зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла вищевказана заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення, позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року між ТОВ «Кошельок», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, був укладений договір №3099414432-549105 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту строком на 22 дні з нарахуванням у цей період зниженої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 1,14% за день у випадку своєчасного виконання зобов`язань або стандартної платіжної ставки в розмірі 2,14, яка застосовується у разі якщо позичальник не виконав умови щодо своєчасного погашення кредиту. Також договір містить графік розрахунків. Розділ «Реквізити та підписи сторін» містить лише дані позичальника [PERSON] із зазначення його персональних даних, номеру телефону та електронної пошти, однак не містить будь-яких доказів накладення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора окрім зазначення «Електронний підпис» в графі відведеній для підпису сторони (а.с. 16). Позивачем також додано паспорт споживчого кредиту до договору, копію додаткової угоди про зміну умов договору №3099414432-549105 від 16 грудня 2021 року, який також не містить доказів накладення електронного підпису, окрім надрукованих фраз про реквізити споживача (а.с. 11 зворотній бік). На підтвердження надання кредиту позивачем також надано правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК», які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, однак зазначені правила також не містять доказів підписання їх відповідачем (а.с. 23-31). На підтвердження надання кредиту [PERSON] позивачем надано копію інформаційної довідки ПАТ «МТВ Банк» про проведення 16 грудня 2021 року о 15 год. 23 хв. 24 с. успішної транзакції через систему PAY та зарахування на картку № [NUMBER] коштів у сумі 7\~000 грн, однак інформація про платника відсутня (а.с. 20). За змістом інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», картковий рахунок № [NUMBER] належить [PERSON] та на вказаний рахунок 16 грудня 2021 року були зараховані кошти в сумі 7\~000 грн. При цьому, інформація про платника відсутня (а.с. 75). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Договір позики укладається у письмовій формі, незалежно від суми, коли позикодавцем є юридична особа (частина 1 статті 1047 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну\~комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані - в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11\~зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. При цьому, з системного аналізу зазначених вище положень закону слідує, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З письмових пояснень позивача слідує, що через технічний збій, який стався в Інформаційно-телекомунікаційній системі, підписаний відповідачем кредитний договір відсутній, у зв`язку із чим не можливо надати підтвердження факту підписання правочину сторонами (а.с. 65 зворотній бік). Вказане свідчить про те, що докази, які б підтверджували факт укладення сторонами кредитного договору, відсутні. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оскільки кредитний договір між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі, то лише такий документ є належним і допустимим доказом існування між сторонами прав та обов`язків, визначених змістом правочину. Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також юридичні факти. Виходячи з того, що зобов`язальні відносини між сторонами відсутні, підстав для задоволення позову та стягнення коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, на який посилається позивач, немає. Разом із тим, факт перерахування коштів без укладення правочину може вказувати на наявність іншого способу захисту порушеного права, зокрема на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів укладення між сторонами кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кошельок» не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed