Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У суд звернувся [PERSON] із позовом до ФОП [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 33750 грн. Позов обґрунтовується тим, що у квітні 2025 року [PERSON] в мережі Інтернет здійснював пошук відеопередавачів для FPV-дронів з метою придбання їх для допомоги Збройним Силам України. Позивачем було знайдено оголошення про продаж необхідних відеопередавачів та контакти продавця, який підтвердив можливість їх реалізації та направив рахунок на оплату. 11 квітня 2025 року [PERSON] під час здійснення сплати за товар помилково ввів неправильні банківські реквізити, внаслідок чого перерахував на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 33750 грн. Такі кошти відповідач набув без достатньої на те правової підстави, оскільки будь-які договірні або інші відносини між сторонами відсутні. Тому, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК), просить стягнути з відповідача безпідставно набуті ним кошти. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача Кирилюк Т.А. у судовому засіданні підтримала позов повністю та пояснила, що стороною позивача вживалися заходи щодо повернення помилково перерахованих коштів відповідачу, однак такі кошти [PERSON] на даний час не повернуто. Відповідач ФОП [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, двічі в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику ФОП [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 11 серпня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 4 вересня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідача. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до копії платіжної інструкції № 2.117000537.1 11 квітня 2025 року [PERSON] на належний ФОП [PERSON] рахунок № [NUMBER] , здійснено переказ грошових в сумі 33750 грн. (коментар до платежу: сплата за товар згідно рах. 78 від 11 квітня 2024 року) (арк. спр. 8). 25 квітня 2025 року представником позивача направлено ФОП Простопчуку М.О. письмову вимогу про повернення коштів (арк. спр. 9-11). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з частинами 1, 2 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондиційного зобов`язання. Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Наведене свідчить про те, що кондикція це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Права ж особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондиційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК, які дають право витребувати в набувача це майно. Стороною позивача стверджено, що між сторонами відсутні будь-які договірні відносини, кошти у сумі 33750 грн. перераховані позивачем відповідачу помилково і не повернуті [PERSON] . Такі обставини ФОП [PERSON] не оспорено, будь-яких заперечень до суду від нього не надходило і матеріали справи не містять таких відомостей. Отже, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як вказані грошові кошти є безпідставно набутим майном, а тому на підставі ст. 1212 ЦК підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved