Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 200 384, 98 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.12.2020 між [PERSON] та ПАТ «HACK «ОРАНТА» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АР8786115), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗ», д.р.н. [NUMBER] . Зазначає, що 25.12.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ауді», д.р.н. [NUMBER] та автомобіля «Мерседес», д.р.н. [NUMBER] . Винною особою у даній дорожньо-транспортній пригоді згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/916/21 визнано [PERSON] . Відповідно до постанови [PERSON] самовільно залишив місце ДТП. Вказує, що відповідно до дослідження №КА 4034 ВА -2 від 26.01.2020, рахунку СТО №2121000291, страхового акту №ОЦВ-20-32-42358/1 від 19.04.2021, страхового акту №ОЦВ-Р-20-32-42656/1 від 25.03.2021 та розрахунків суми страхового відшкодування до них, розмір страхового відшкодування власнику «Ауді», д.р.н. [NUMBER] становив 72 884 грн. 98 коп. та власнику «Мерседес», д.р.н. [NUMBER] - 127 500 грн. 00 коп. Вказує, що на підставі ст.38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій самовільно залишив місце ДТП. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 03.09.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.07.2023 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено. У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.12.2020 о 23 год. 40 хв. в м. Києві на проспекті Повітрофлотському, 30/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ» д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Peugeot» д.р.н. [NUMBER] , «Рено» д.р.н. [NUMBER] . 25.12.2020 о 00 год. 01 хв. в м. Києві на проспекті Повітрофлотському, 30/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ» д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Mercedes Benz» д.р.н. [NUMBER] , «Audi» д.р.н. [NUMBER] . Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2021, винним у скоєнні ДТП, було визнано [PERSON] . Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8786115 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ, номерний знак [NUMBER] станом на дату настання ДТП була забезпечена в ПАТ «НАСК «Оранта», строк дії договору з 03 грудня 2020 року до 02 грудня 2021 року включно. Судом встановлено, що відповідно до дослідження №КА 4034 ВА -2 від 26.01.2020, рахунку СТО №2121000291, страхового акту №ОЦВ-20-32-42358/1 від 19.04.2021, страхового акту №ОЦВ-Р-20-32-42656/1 від 25.03.2021 та розрахунків суми страхового відшкодування до них, розмір страхового відшкодування власнику «Ауді», д.р.н. [NUMBER] становив 72 884 грн. 98 коп. та власнику «Мерседес», д.р.н. [NUMBER] - 127 500 грн. 00 коп. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2021 було визнано [PERSON] винним також у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме: [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілями «Peugeot» д.р.н. [NUMBER] , «Рено» д.р.н. [NUMBER] , «Mercedes Benz» д.р.н. [NUMBER] , «Audi» д.р.н. [NUMBER] та не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10 а), п. 2.10 д) ПДР України. Відповідно до абз. "в" п.п.38.1.1 п. 38.1 ст.38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 200 384, 98 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2 270, 00 грн.

Outcome: approved