Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 09.07.2025 року надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просив встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Свідоцтва №019/98 на право власності на квартиру від 05.01.1998 року, виданого Управлінням по обліку, розподілу та реалізації житлової площі виконавчого комітету міської ради народних депутатів на підставі договору №22 про інвестицію будівництва квартири від 14.03.1995 року, акту прийняття-передачі квартири [ADDRESS] від 04.08.1997 року та технічного паспорту. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказане право власності підтверджується свідоцтвом №019/98 на право власності на квартиру від 05.01.1998 року, виданого Управлінням по обліку, розподілу та реалізації житлової площі виконавчого комітету міської ради народних депутатів на підставі договору №22 про інвестицію будівництва квартири від 14.03.1995 року, акту прийняття-передачі квартири [ADDRESS] від 04.08.1997 року та технічного паспорту. Проте, у свідоцтві на право власності на квартиру прізвище заявника помилково зазначено як « [PERSON] », замість правильного написання « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки заявник повною мірою не може володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому змушений звернутися до суду із заявою, щоб встановити факт належності йому правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Матеріали заяви суддя отримала 10.07.2025 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №1559215 від 10.07.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 03.07.1998 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.07.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 01.09.2025 року. У судове засідання 01.09.2025 року з`явився [PERSON] та пояснив, що він хотів внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані щодо своєї нерухомості, однак було виявлено помилку у написанні прізвища заявника. Суд оглянув оригінал свідоцтва від 05.01.1998 року та копію технічного паспорту від 06.06.1997 та оригінал паспорту заявника від 04.06.1998 року. Від Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженої особи. Протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 24.09.2025 року. Ухвалою суду від 01.09.2025 року витребувано з КП «Міське агентство з приватизації житла» належним чином завірені копії документів, які стали підставою 05.01.1998 року для приватизації квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та передачі зазначеної квартири у приватну власність [PERSON] . Витребувано з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради інформацію щодо наявності державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] з наданням завірених копій документів, що послугували підставою для такої реєстрації станом на 31.12.2012 року. 24.09.2025\~року [PERSON] \~через канцелярію\~суду надав\~заяву,\~якою просив\~долучити до\~матеріалів справи\~копію Свідоцтва\~№019/98\~на право\~власності на\~квартиру від\~05.01.1998\~року,\~яке було\~надано КП «БТІ» ОМР на виконання ухвали суду від 01.09.2025 року. 12.09.2025 року на виконання ухвали суду від 01.09.2025 року з КП «Міське агентство з приватизації житла» на електронну адресу суду надійшов лист, в якому зазначено, що згідно комп`ютерної бази даних міськагенства - Свідоцтво №019/98 на право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого Управлінням по обліку, розподілу та реалізації житлової площі виконавчого комітету міської ради народних депутатів від 05.01.1998 року, міськагенством не видавалось та не оформлялось. У судове засідання призначене на 24.09.2025 року [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю. Представник Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій просили справу розглядати за відсутності уповноваженої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. з 30.09.2025 року по 07.10.2025 року, датою складення цього судового рішення є 08.10.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва №019/98 на право власності на квартиру від 05.01.1998 року, виданого Управлінням по обліку, розподілу та реалізації житлової площі виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів на підставі договору №22 про інвестицію будівництва квартири від 14.03.1995 року, акту прийняття-передачі квартири [ADDRESS] від 04.08.1997 року та технічного паспорту (а.с.4). Право власності на зазначену квартиру зареєстрованого за [PERSON] (прізвище зазначено російською мовою) 09.02.1998 року в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості на підставі свідоцтва №019/98 на право власності на квартиру від 05.01.1998 року та записано в реєстрову книгу за №кн.113 доп. стр.74 р.3212 (а.с.4 зв.). Проте, з наданого суду Свідоцтва №019/98 на право власності на квартиру від 05.01.1998 року, виданого Управлінням по обліку, розподілу та реалізації житлової площі виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів вбачається, що 05.01.1998 року Управлінням по обліку, розподілу та реалізації житлової площі виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів на підставі договору №22 про інвестицію будівництва квартири від 14.03.1995 року, акту прийняття-передачі квартири [ADDRESS] від 04.08.1997 року та технічного паспорту видано свідоцтво №019/98 на право власності на квартиру від 05.01.1998 року, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] (а.с.4). Також, заявником суду було надано копію паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 04.06.1998 року, в якому прізвище зазначено як « [PERSON] » (російською мовою ( [PERSON] ) (а.с.6). Крім того, з копії зазначено паспорту вбачається, що [PERSON] з 03.07.1998 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні прізвища заявника в паспорті та в правовстановлюючому документі, а саме: у Свідоцтві №019/98 на право власності на квартиру від 05.01.1998 року, виданого Управлінням по обліку, розподілу та реалізації житлової площі виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів, заявник не може повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому змушена звернутись до суду із заявою щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Вказані невідповідності написання прізвища заявника « [PERSON] » у правовстановлюючому документі, та написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 04.06.1998 року та у Картці платника податків, виданій СДПІ у Приморському районі м.Одеси 10.01.2005 року, виникли по причині написання російською та українською мовами, діалектами, а також через неуважність осіб, що вчинили вказані записи, які виправити на даний час неможливо. Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з положеннями п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно\~ст.319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.1 та ч.2\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.256 ЦПК\~(у новій редакції\~ЦПК України\~відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі,\~не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зміст\~статті 89 ЦПК України\~визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявник не матиме змоги повною мірою розпоряджатися своєю квартирою [ADDRESS] . Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, тому суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва [ADDRESS] на право власності на квартиру від 05.01.1998 року. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved