Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2025, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі. Визнано недійсним Договір позики «Бездоганний» № 2435210577-3783965 від 31.10.2024 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші». Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» в дохід держави 1211,20 гривень судового збору. 12.09.2025 представником позивача адвокатом Авдєєнко В.В. через систему «Електронний суд» подано суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень. Як слідує із вимог ч.2 ст.246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати. Як зазначено вище, представник позивача просить стягнути з відповідача 20 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. 07.12.2024 між [PERSON] та адвокатом Авдєєнко Владиславом Валерійовичем укладено Договір про надання правової допомоги, за змістом якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику професійну правничу допомогу, а саме підгодовувати, підписати та подати позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору, інші необхідні процесуальні документи, а також здійснювати представництво інтересів замовника в Тернопільському міськрайонному суді з приводу поданої позовної заяви. Згідно пункту 3.1. даного Договору вартість послуг за даним договором становить 20000 гривень, які підлягають оплаті на першу вимогу Виконавця. На підтвердження понесених витрат суду надано Детальний опис наданих послуг (Звіт адвоката) по справі №607/26579/24. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як зазначено вище, сторона позивача надала суду Детальний опис наданих послуг по справі №607/26579/24 на підставі договору від 07.12.2024, що укладений між адвокатом Авдєєнком В.В. і [PERSON] , згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 20000 гривень. Зокрема, згідно детального опису наданих послуг (звіт адвоката) у справі №607/26579/24, на підставі договору від 07.12.2024, що укладений між адвокатом Авдєєнко В.В. та [PERSON] , надано послуги в сумі 20000 гривень, а саме: підготовка позовної заяви 2 години роботи; ознайомлення із відзивом на позовну заяву 1 година роботи; підготовка відповіді на відзив 2 години роботи; участь у судових засіданнях 4 години роботи. Крім цього, сторона позивача надала Договір від 07.12.2024 укладений між адвокатом Авдєєнко В.В. (Виконавець) і [PERSON] (Замовник). За даним договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику професійну правничу допомогу, а саме підготувати, підписати та подати позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору інші необідні процесуальні документи, а також здійснювати представництво інтересів замовника в Тернопільському міськрайонному суді з приводу поданої позовної заяви (п. 1.1 Договору). Вартість послуг за даним договором становить 20000 гривень, які підлягають оплаті на першу вимогу Виконавця (п. 3.1. Договору). Представником відповідача подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача вказав, що подана заява не підлягає задоволенню оскільки до заяви не додано жодного документу який підтверджує понесені витрати Позивачем, а також не надано документів щодо виконання представником позивача робіт, про які ним зазначено в наданому до заяві звіті, а також витрати є значно завищеними та такими, що не відповідають справі. Представник відповідача вказав, що зазначення позивачем про підготовку позовної заяви - 2 години, не відповідає дійсності оскільки матеріали справи містять позов який складається з двох аркушів, в яких цитування лише статей, що вказує на те, що представник позивача не міг витрати на такий позов дві години. Крім цього, ознайомлення з відзивом на позовну заяву протягом 1 години не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи містять 2 відзиви на позов, які складаються з 4х аркушів кожний, а тому представник позивача не міг витрати на ознайомлення із відзивами 1 годину часу, так як доросла людина в середньому за 1 годину часу може прочитати 50 сторінок тексту. Також, підготовка відповіді на відзив протягом 2 години не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи міститься відповідь на відзив представника позивача, яка складається з одного аркуша, що вказує на те, що представник завищує вказані ним послуги та витрачений на них час. Крім цього, представник відповідача вказав, що участь представника позивача у судових засіданнях протягом 4 годин не відповідає матеріалам справи та спростовується журналами судових засідань, в яких вбачається, що представник позивача приймав участь лише в двох судових засіданнях: 27.08.2025 з 14:19 до 15:22 та 15.05.2025 з 12:07 до 12:13, що разом складає 1 годину 9 хвилин. Представник відповідача вказав, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою ( Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16). Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір(Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00). Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18). Із вказаних підстав представник відповідача просить врахувати подані ним заперечення при розгляді заяви та зменшити витрати на правову допомогу до 2000 грн. В судовому засіданні при розгляді позову, інтереси позивача представляв адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович, згідно ордеру серії ВО №1092708, виданого адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Разом з тим, згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також, за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством. Верховний Суд у постанові від 09 березня 2023 року у справі №127/28862/21 зазначив наступне: «При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України)». Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20. Отже, відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.5 цієї статті ЦПК) . При цьому, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, враховуючи подані представником відповідача заперечення, з огляду на складність справи та фактично виконані адвокатом роботи (надані послуги), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), з врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним є стягнення із відповідача на користь позивача вартості наданих послуг з оплати правничої допомоги у розмірі 15\~000 гривень. Відтак, вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15\~000 гривень. З \~ урахуванням наведеного,

Outcome: partial