Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на дітей на підставі Договору про сплату аліментів на дитину від 13 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., зареєстрованого за № 1321, у розмірі 129 010,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дітей на підставі Договору про сплату аліментів на дитину від 13 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., зареєстрованого за № 1321, у розмірі 129 010,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] індексацію аліментів на дітей, що сплачуються на підставі Договору про сплату аліментів на дитину від 13 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., зареєстрованого за № 1321, у розмірі 15 390,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4870,00 грн. Свій позов, позивач [PERSON] та [PERSON] з 15.10.2013 року по 16.10.2023 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2023 року у справі № 496/6717/23. У шлюбі у сторін у справі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вищезгаданим судовим рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16.10.2023 року у справі № 496/6717/23 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви з 28.09.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . З метою врегулювання питання утримання дітей після розірвання шлюбу сторонами у справі 13.10.2023 року укладено також Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., зареєстрований за № 1321. Згідно п. 1.1. Договору сторони встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Пунктом 1.3. Договору передбачено, що аліменти сплачуються відповідачем щомісяця у вигляді твердої грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін встановлений як 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. з відповідною індексацією. За Договором (п. 1.4) Платник повинен здійснювати виплату аліментів або одноразовим платежем, у сумі, що узгоджена сторонами, або щомісяця, не пізніше 15 числа поточного місяця будь-яким зручними шляхом: готівкою або за визначеними банківськими реквізитами. Договором також передбачено, що платник аліментів зобов`язується брати участь у додаткових витратах на дітей, у тому числі щодо навчання та оздоровлення у необхідній грошовій сумі, яка визначається за домовленістю сторін. Проте вказаний Договір [PERSON] виконується неналежним чином. На обумовлений сторонами банківський рахунок 19 листопада 2023 року відповідач в якості аліментів сплачено 3000 грн., 25 липня 2024 року 4 700 грн., 09 серпня 2024 року 25 000 грн., 01 вересня 2024 року 30 000 грн, 12 вересня 2024 року 40\~000 грн., 12 листопада 2024 року 30 000 грн., 22 січня 2025 року 20 000 грн., 12 березня 2025 року 7000 грн., 13 березня 2025 року 5000 грн. Крім того, позивач в своїй позовній заяві просила стягувати індексацію аліментів. Починаючи з жовтня 2023 року, розрахунок індексу споживчих цін наростаючим підсумком вперше перевищив поріг індексації у розмірі 103 % у травні 2024 року: 103,2 % = 1,005 (листопад 2023 року) х 1,007 (грудень 2023 року) х 1,004 (січень 2014 року) х 1,003 (лютий 2024 року) х 1,005 (березень 2024 року) х 1,002 (квітень 2024 року) х 1,006 (травень 2024 року) х 100. Розрахунок індексації аліментів з такою величиною приросту індексу споживчих цін буде складати: (15 000,00 грн х 3,2)/100 = 480 грн. або (15 000,00 грн х 103,2 %) 15 000,00 = 480 грн. Вказана сума\~у розмірі\~480\~грн застосовуються\~для індексації\~аліментів з\~липня 2024\~року (місяця,\~що настає\~за місяцем,\~в якому\~офіційно опубліковано\~індекс споживчих цін\~за травень\~2024\~року,\~а саме\~у червні\~2024\~року). Оскільки вперше\~приріст індексу\~споживчих цін\~перевищив поріг\~індексації у\~розмірі 103\~відсотки у\~травні 2024\~року,\~то починаючи\~з червня\~2024\~року індекс\~споживчих цін для\~визначення наступного\~перевищення порогу\~індексації для\~проведення наступної індексації\~обчислюється наростаючим\~підсумком:\~1,022\~х 1,0\~х 1,006\~х 1,015\~х 100\~=\~104,3\~%\~(період:\~червень 2024\~року \~вересень 2024\~року). Наступне перевищення порогу\~індексації мало\~місце в\~листопаді 2024\~року (період жовтень 2024\~року \~листопад 2024\~року):\~1,018\~х 1,019\~х 100\~=\~103,7\~%. Наступне (і\~останнє з\~огляду на\~проведення розрахунку\~індексації у\~травні 2025\~року) перевищення порогу\~індексації мало\~місце в\~лютому 2025\~року (період\~грудень 2024\~року -\~лютий 2025\~року):\~1,014\~х 1,012\~х 1,008\~х 100\~=\~103,4\~%. На підставі\~отриманих даних\~про індекс\~споживчих цін\~розраховується величина приросту індексу\~споживчих цін\~для проведення\~індексації аліментів. (1) Зокрема, величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації у липні 2024 жовтень 2024 року (місяць, коли офіційно опубліковано індекс споживчих цін за вересень 2024 року) становить 3,2 % (103,2 - 100). Тому сума індексації аліментів за цей розрахунковий період дорівнює (сума аліментів) х (3,2 %) х (кількість місяців) = 480 грн х 5 = 2400 грн. (2) Із листопада 2025 року величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації становить вже 7,6 % (1,032 х 1,043 х 100 - 100). Розрахунок індексації аліментів з такою величиною приросту індексу споживчих цін буде складати: (15 000,00 грн х 7,6)/100 = 1140 грн. Тому сума індексації аліментів за розрахунковий період з листопада 2024 року до грудня 2024 року дорівнює (сума аліментів) х (7,6 %) х (кількість місяців) = 1140 грн х 2 = 2280 грн. (3) Із січня 2015 року величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації становить 11,6 % (1,076 х 1,037 х 100 - 100). Розрахунок індексації аліментів з такою величиною приросту індексу споживчих цін буде складати: (15 000,00 грн х 11,6)/100 = 1740 грн. Тому сума індексації аліментів за розрахунковий період з січня 2025 року до березня 2025 року дорівнює (сума аліментів) х (11,6 %) х (кількість місяців) = 1740 грн х 3 = 5220 грн. 4) Із квітня 2025 року величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації становить 19,9 % (1,16 х 1,034 х 100 - 100). Розрахунок індексації аліментів з такою величиною приросту індексу споживчих цін буде складати: (15 000,00 грн х 19,9)/100 = 2985 грн. Тому сума індексації аліментів за розрахунковий період з квітня 2025 року до травня 2025 року (місяць проведення розрахунку) дорівнює (сума аліментів) х (19,9 %) х (кількість місяців) = 2985 грн х 2 = 5970 грн. Всього сума індексації аліментів за період з липня 2024 року до травня 2025 року складає 15 870 грн (2400 грн. + 2280 грн. + 5220 грн. + 5970 грн.). Також у зв`язку виникненням заборгованості у відповідача перед позивачем, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, яка складає 426 398,20 грн., проте з урахуванням приписів ст. 196 СК України та висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21, вона не може перевищувати загальну суму заборгованості Відповідача зі сплати аліментів, яка складає 129\~010 грн. Позивачка зауважує, що старша дочка сторін у справі - [PERSON] , [INFO] має порушення зору, для корекція якого потребує носіння окулярів, на виготовлення та корекцію з урахуванням зміни гостроти зору за період грудня 2024 року лютого 2025 року, витрачено 9740 грн. Позивачка має право на стягнення з Відповідача половини визначеної суми, а саме: 4870,00 грн. Таким чином, Договір про сплату аліментів на дітей відповідачем виконується не належним чином, чим порушуються права дітей, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з цим позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Що стосується відзиву відповідача, то вона зазначає наступне, що відповідачем не було повідомлено, що нього є фінансові зобов`язання перед Позивачкою, пов`язані з виконанням кредитного договору №47186/2021.Б від 23.12.2021 р., укладеним між [PERSON] та АТ «КРЕДОБАНК» у період перебування сторін у справі у шлюбі. Відповідний кредитний договір укладений нею в період шлюбу з Відповідачем та отримані грошові кошти витрачені в інтересах сім`ї. Про це свідчить і той факт, що в якості застави для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором визначене спільне майно на той час подружжя [PERSON] транспортний засіб марки Tesla модель S 85, 2015 р.в., державний номерний знак [NUMBER] , придбаний 22 грудня 2021 року, право власності на який зареєстроване за Позивачкою, проте транспортний засіб перебуває у володінні Відповідача. Під час поділу спільного сумісного майна подружжя ні транспортний засіб марки Tesla модель S 85, 2015 р.в., державний номерний знак [NUMBER] , ні кредитні зобов`язання за договором розподілені не були. За усною домовленістю між сторонами у цій справі досягнуто згоди, що Відповідач візьме на себе зобов`язання щодо фінансування платежів Позивачки за кредитним договором №47186/2021.Б від 23.12.2021 р. оскільки транспортний засіб перебуває у його володінні. Така домовленість між сторонами у справі відповідає як приписам законодавства, так і судовій практиці, оскільки боргові зобов`язання, що виникли за договором, укладеним в інтересах сім`ї, повинні ураховуватися при поділі майна подружжя. Відповідач в судовому засіданні проти позовної заяви заперечував, та надав відзив, в якому пояснював наступне, що в період з 14.09.2023 року по 15.11.2024 року ним на зазначений договір про сплату аліментів на дітей від 13.10.2023 року розрахунковий UA173220010000026207302371741 перераховано 322300 грн. в якості аліментів на дітей. Крім того, на розрахунковий рахунок [NUMBER] в період з 03.03.2024 року на 13.03.2025 року було перераховано 151900 грн. в якості аліментів на дітей. Таким чином загальна сума грошових коштів, виплачених відповідачем в якості аліментів на дітей, складає 474200 грн. Факт отримання вказаної суми коштів визнає і сама позивач, долучивши до позову довідки про рух коштів по вказаним розрахунковим рахунками. Однак з невідомих причин позивач враховує в якості аліментів лише ті суми, в яких в коментарях відповідачем зазначено аліменти на дітей. На думку відповідача, перед позивачем у нього немає фінансових зобов`язань, всі суми перераховувались позивачу як аліменти на дітей. Відповідно до умов договору про сплату аліментів на дитину з 13.10.2023 року в період жовтня 2023 року по травень місяць 2024 року, він був зобов`язаний сплатити аліменти в сумі 300\~000 грн., однак ним було здійснено виплати в сумі 474200 грн, тобто переплата у розмірі 174200 грн. У зв`язку з чти, що в нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, то неустойка (пеня) стягнута бути не може. Крім того, що стосується індексації, то відповідно до Договору, то аліменти включали в себе їх індексацію, яку вимагав позивач у сумі 15390 грн., тому за вирахуванням індексації, переплата аліментів складає 458810 грн. Також, що стоється додаткових витрат, позивачем не було надано належних доказів того, що дитині [PERSON] необхідні окуляри. Крім того, відповідно до договору додаткові витрати на дітей повинні визначатись за домовленістю сторін. Однак позивач не зверталась до нього щодо визначення та перерахування будь яких витрат в якості додаткових та не надала доказів, щодо його відмови по їх сплаті. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №6739 від 16.07.2025 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до копії договору про сплату аліментів на дитину від 13.10.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., зареєстрованого за № 1321, встановлено, що сторони домовились про сплату щомісячно аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 грн., з відповідною індексацією, не пізніше 15 числа поточного місяця, будь яким зручним для себе шляхом. Крім того, згідно з вказаним договором платник зобов`язується брати участь у додаткових витратах на дітей, у тому числі щодо навчання та оздоровлення в необхідній грошовій сумі, яка визначається за домовленістю сторін. Також платник, за домовленістю сторін, сплачує грошові кошти для забезпечення літнього відпочинку дітей. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, пені за прострочення їх сплати та індексації, складає: заборгованість по аліментам складає - 129010 грн., заборгованість по пені (неустойки) 129010 грн., заборгованість по індексації 15390 грн. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За правовою природою, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, зазначене свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею. У даному контексті суд звертає увагу, що ст. 196 СК України не ставить в залежність виникнення у стягувача права на стягнення пені по сплаті аліментів від складання державним виконавцем довідки-розрахунку. Зобов`язання по сплаті аліментів виникає на підставі рішення суду та випливає із встановленого Законом обов`язку батьків утримувати дитину. Відтак, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з вини відповідача, у зв`язку з чим позивачка набула право на стягнення неустойки (пені). Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту неповнолітньої дитини, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів: Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножено на кількість днів прострочення та помножено на 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір такої неустойки (пені) складає 129 010 грн., до дорівнює 100 відсоткам заборгованості, що склалася. Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів, враховуючи системний аналіз положень чинного законодавства України, з метою захисту інтересів дітей, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача її користь аліментів на утримання неповнолітніх доньок, у розмірі 129010 грн.; пені у розмірі 129010 грн. Відповідно до\~ст. 184 СК України\~індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачене у виконавчому документі або в договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем в установленому урядом порядку. Індексацію проводиться щорічно, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Згідно зі змістом\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 5 вказаного вище закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Статтею 9 Закону визначено, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Щодо доводів відповідача належну про сплату аліментів за договором та відсутність у нього заборгованості, суд зазначає наступне. Так, з копій виписок по картці, а також з наданих відповідачем квитанцій, встановлено, що відповідач здійснював перекази коштів на рахунок позивачки, але деякі надходження мали коментар «Кредит», деякі - не мали призначення платежу, а деякі - «Аліменти діти». Суд відхиляє доводи відповідача про те, що вказані платежі, попри відсутність призначення платежу, були платежами зі сплати аліментів, оскільки окрім щомісячних аліментних зобов`язань, відповідач мав інші зобов`язання, передбачені договором про сплату аліментів на дитину від 13.10.2023 року, зокрема додаткові витрати на навчання, оздоровлення, літнього відпочинку дітей. Крім того, колишнє подружжя мало зобов`язання за кредитним договором №47186/2021.Б від 23.12.2021 року. В постанові\~Верховного Суду\~у складі\~колегії суддів\~Другої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~ від\~05\~серпня 2025\~року у\~справі №\~390/2379/24,\~КЦС ВС\~зазначив,\~що суди\~не звернули\~уваги на\~те,\~що лише\~дві квитанції\~містять призначення\~платежу,\~яке дає\~змогу ідентифікувати\~грошові кошти\~як такі,\~що спрямовані\~на сплату\~аліментів,\~а інші\~квитанції посилання\~на аліменти\~у призначенні\~платежу не\~містять.\~У призначенні\~платежу в\~цих квитанціях\~вказано «переказ\~власних коштів»,\~що не\~дає можливості\~ідентифікувати грошові\~кошти як\~такі,\~що спрямовані\~на сплату\~аліментів. При цьому зазначив, що при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів можна зараховувати як добровільну сплату аліментів лише ті платежі, в яких чітко визначено призначення платежу як аліменти чи борг на утримання дітей. Грошові перекази з призначенням «переказ власних коштів» без додаткової конкретизації не можуть бути автоматично зараховані як сплата аліментів, навіть за відсутності інших боргових зобов`язань між сторонами. А отже, платежі, здійснені відповідачем без зазначення призначення платежу сплата аліментів, суд не приймає до уваги, як докази підтвердження відсутності заборгованості за аліментами. Що стосується стягнення додаткових витрати на дитину [PERSON] , у розмірі 4870 грн., суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відтак, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. На відміну від аліментів, за своїм цільовим призначенням додаткові витрати не є коштами спрямованими на утримання дитини. Сплачуються вони лише у зв`язку з настанням в житті дитини певних особливих обставин, перелік яких не є вичерпним і встановлюється індивідуально у кожному конкретному випадку. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Верховний Суд України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 дійшов висновку, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно з частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі». Згідно з положеннями ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17), від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), а також у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 201/15248/16-ц. Системне тлумачення частини другої\~статті 185 СК України\~і\~статті 182 СК України\~дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Позивачем [PERSON] на підтвердження понесених витрат, а саме на покупку окулярів доньки [PERSON] , надано до суду копії нарядів (квитанцій) на суму 9740 грн. Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачем, у зв`язку зі станом здоров`я спільної з відповідачем дитини, виходячи з принципу обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на дитину, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню половина вартості додаткових витрат на дитину у розмірі 4870 грн. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 1211,20 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved