Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

09.05.2025 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, у якому просить позбавити його батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Логвіна Т.В. своєю ухвалою від 14.05.2025 прийняла позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрила провадження; призначила підготовче засідання та встановила сторонам строк для подачі суду заяв по суті справи, визначених частиною другою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Логвіна Т.В. ухвалою від 13.06.2025 закрила підготовче провадження та призначила справу до судового розгляду по суті. 07.08.2025 суддю Логвіну Т.В. звільнено з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 07.08.2025 № 1654/0/15-25. На підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.08.2025 № 6 указану справу передано до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 дану справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруну О.П. Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 15.09.2025 прийняв до провадження справу та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 18.09.2025. У судовому засідання представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, дала згоду на заочний розгляд справи. Представник третьої особи вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судове засідання сторони не з`явилися про час і місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач відзиву не подав. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2014, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.03.2023 було розірвано (а.с. 11). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] стверджує, що після розірвання шлюбу спільна донька сторін проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, відповідач свої зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання доньки добровільно не виконує, дитину не виховує, не забезпечує всім необхідним, з донькою взагалі не спілкується. Місце проживання дитини зареєстровано за адресою проживання та реєстрації відповідача. Як стверджує позивач, вона неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням надати його згоду на реєстрацію їхньої спільної дитини за місцем фактичного проживання, разом з матір`ю, однак відповідач відмовив у її проханні, не вказавши причин. На підтвердження факту проживання [PERSON] разом з матір`ю позивач надала до суду акт про проживання особи без реєстрації від 25.04.2025, складений про те, що [PERSON] разом з неповнолітньої донькою, [PERSON] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , з 02.03.2023 (а.с. 40). На підтвердження доводів позовної заяви позивач також надала: - копію відповіді КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради на запит адвоката Допи В.І. від 28.04.2025 № 01-14/330, із якої вбачається, що під час оглядів та/або у разі необхідності надання медичної допомоги, дитина [PERSON] , [INFO] , приходить до лікаря в супроводі матері, про що свідчать записи у Формі № 112/о «Історія розвитку дитини»; батько дитини офіційних запитів щодо стану здоров`я доньки до адміністрації закладу не подавав (а.с. 15); - копію довідки Чернігівської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 9 Чернігівської міської ради від 22.09.2023 № 44, виданої [PERSON] про те, що батько дитини - [PERSON] , [PERSON] протягом 2022/2023 навчального року і по день видачі такої довідки не відвідував школу, не цікавився успіхами у навчанні своєї доньки, не спілкувався з учителями, не відвідував батьківські збори (а.с. 16); - копію довідки Чернігівської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 9 Чернігівської міської ради від 06.03.2024 № 4, виданої [PERSON] про те, що батько дитини - [PERSON] , [PERSON] протягом 2023/2024 навчального року і по день видачі такої довідки не відвідував школу, не цікавився успіхами у навчанні своєї доньки, не спілкувався з учителями, не відвідував батьківські збори (а.с. 17); - копію довідки Чернігівської гімназії № 9 Чернігівської міської ради від 15.04.2025 № 18, виданої [PERSON] про те, що [PERSON] протягом 2024/2025 навчального року не відвідував навчальний заклад, не цікавився успіхами в навчанні своєї доньки - [PERSON] , не спілкувався з учителями, не відвідував батьківські збори (а.с.18); - копію довідки Чернігівської художньої школи від 21.04.2025 № 10, виданої позивачеві, матері [PERSON] , про те що її батько [PERSON] протягом 2024/2025 навчального року і по день видачі такої не відвідував школу, не цікавився успіхами у навчанні своєї доньки, не спілкувався з викладачами (а.с. 19); - копію довідки Чернігівської музичної школи № 1 ім. Стефана Вільконського від 21.04.2025 № 21, виданої [PERSON] в тому, що вона дійсно навчалась у Чернігівській музичній школи № 1 ім. Стефана Вільконського у 2022-2023 та 2023-2024 навчальних роках; зазначили, що з 2023 року батько дитини не приймав участі у вихованні доньки, вихованням Лани займалися мати та бабуся, приводили та забирали з музичної школи, мати вносила своєчасну плату за навчання (а.с. 20); - копію довідки Громадської організації «Спортивний клуб «Октант» від 23.04.2025, виданої [PERSON] , про те що її донька [PERSON] відвідує секцію рукопашного бою у ГО СК «Октант» з 2021 року по день видачі довідки, у якій зазначено, що мати спілкується з тренерами, цікавиться успішністю доньки, відвідує спортивні заходи, забезпечує доньку необхідним спортивним інвентарем та сплачує членські внески. Проте, батько [PERSON] протягом відвідування донькою тренувань жодного разу не з`явився, не цікавиться як його донька тренується, які у неї успіхи, членські внески не сплачував (а.с. 21). - копію відповіді ФОП [PERSON] на адвокатський запит щодо дитини [PERSON] , у якій ідеться про те, що [PERSON] зверталась за допомогою до клініки, з приводу стану здоров`я доньки, була присутня з нею на прийомі в клініці, оплачувала медичні послуги. Стосовно батька дитини повноцінну інформацію не надано, оскільки дитина на прийомі була одноразово (а.с. 23). Виконавчий комітет Чернігівської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] (висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15.07.2025 № 375). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивач про те, що вихованням та утриманням доньки займається лише вона, а відповідач самоусунувся від цих сімейних обов`язків, підтверджуються матеріалами справи. При цьому, останній, знаючи про призначене судове засідання з розгляду даної справи, проігнорував судовий розгляд, що свідчить про його незаінтересованість у долі власної дитини. Крім того, відповідач подавав заяву на ім`я начальника Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, у якій погодився з позбавленням його батьківських прав по відношенню до його доньки, [PERSON] , у зв`язку з неможливістю матеріально її утримувати. Ураховуючи встановлені обставини в справі, вимоги закону, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню неповнолітньої [PERSON] , позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений останньою судовий збір. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved