Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У липні 2025 року Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») до подано до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 лютого 2025 року, будучи клієнтом АТ «А-Банк» відповідач уклав з позивачем кредитний договір ABH0CT155101739598451680, щодо надання кредиту в розмірі 69700,00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 14 лютого 2030 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). Станом на 18 липня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 95831,71 грн, яка складається з: 69699,31 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 25018,02 грн - загальний залишок заборгованості за процентами та 1114,38 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Враховуючи зазначене, АТ «А-Банк» просити стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2025 року вказана позовна заява (справа №\~442/5400/25) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою від 21 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №\~442/5400/25. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 9 вересня 2025 року. Судове засідання 9 вересня 2025 року не відбулось у зв`язку з неявкою сторін. Розгляд справи призначено на 25 вересня 2025 року. Представник позивача не прибув у судове засідання, долучивши до позовної заяви клопотання про розгляд справи його участі, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Конверти з рекомендованими повідомленнями з судовими повістками про судові засідання, призначені на 9 та 25 вересня 2025 року, направлені на адресу [PERSON] повернулись до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі №\~443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» та підписав електронним підписом заяву про відкриття та ведення поточного рахунку та анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. 15\~лютого 2025\~року між\~відповідачем та\~АТ «А-Банк»\~укладений кредитний\~договір у\~виді підписання\~заяви про\~надання послуги\~«Швидка готівка»\~ABH0CT155101739598451680,\~за умовами\~якої відповідач\~отримав від\~позивача кредит\~готівкою в\~розмірі 69700,00\~грн строком\~на 60\~місяців з\~15\~лютого 2025\~року по\~14\~лютого 2030\~року \~включно. Вказану заяву (договір) відповідачем підписано шляхом накладення електронного підпису перевіреного за допомогою відкритого ключа. У пункті 6 заявки сторони узгодили між собою розмір процентної ставки за користування кредитом який становить 85% на рік, а також порядок їх нарахування та сплати. У договорі сторони визначили розмір щомісячного платежу, який становить 5068,44 грн, розмір денної процентної ставки 0,18%, загальну суму до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій 304110,68 грн. Згідно із пунктом 18 заяви відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір. Відповідно до Паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» відповідачу встановлено: сума/ліміт кредиту 69700,00 грн; строк кредитування 60 місяців; процентна ставка - 85 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 304110,68 грн; реальна річна процентна ставка 129,87 % річних. Паспортом передбачено порядок повернення кредиту: щомісячними платежами в розмірі 5068,44 грн. Також відповідач шляхом накладання електронного підпису підписано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, якою встановлено дату та розмір щомісячних платежів за кредитом. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало надавши відповідачу грошові кошти у сумі 69700,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 15 лютого 2025 року та випискою по кредиту від 18 липня 2025 року З розрахунку заборгованості, складеного станом на 18 липня 2025року вбачається, що заборгованість відповідача становить 95831,71 грн, яка складається з: 69699,31 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 25018,02 грн - загальний залишок заборгованості за процентами та 1114,38 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про\~предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до положень статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж\~товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого\~договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 цього кодексу). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 цього Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 4 статті 11 вказаного Закону встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому стпттею12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). У відповідності до частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно частин\~1,\~5,\~6,\~7\~статті 81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі і на умовах, встановлених договором. З виписки по рахунку відповідача, а також розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник не виконав взятого на себе обов`язку зі своєчасного їх повернення коштів. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги АТ «А-Банк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором ABH0CT155101739598451680 у сумі 94717,33 грн, яка складається з: 69699,31 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 25018,02 грн - загальний залишок заборгованості за процентами слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 1114,38 грн суд дійшов наступного висновку. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №\~64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №\~183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частин стягнення пені у розмірі 1114,38 грн за кредитним договором від 15 лютого 2025 року ABH0CT155101739598451680 задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: на 98,84 % (розрахунок 94717,33 грн (задоволена частинна вимог): 95831,71 грн (ціна позову)) х 100 = 98,84 %, з позивача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2394,30 грн (98,84 % від 2422,40 грн).

Outcome: partial