Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 26.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором було укладено кредитний договір № 7726070, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. шляхом зарахування коштів на банківську карту № [NUMBER] . На підставі договору факторингу, право вимоги за названим кредитним договором перейшло від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 39065,48 грн, з яких заборгованість по кредиту становить 9769,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 24296,48 грн., пеня 5000,00 грн., які разом з судовим збором і витратами на професійну правничу допомогу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило стягнути з відповідача. Ухвалою Шевченківський районний\~суд м.\~Харкова від 01.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача подав заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутністі, позов задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він двічі в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом 25.09.2025, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У вказану дату судом перейдено до\~стадії ухвалення\~судового рішення\~і постановлено ухвалу про відкладення ухвалення та проголошення судового рішення на строк п`ять днів 30.09.2025. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріали справи свідчать, що 26.03.2024 ТОВ «Авентус Україна» на ім`я [PERSON] було оформлено договір про надання споживчого кредиту № 7726070 (далі за текстом Кредитний договір) в електронній формі, відповідно до умов якого останній має бути надано кредит в сумі 10000,00 грн. на споживчі потреби на умовах зворотності, строком 360 днів із сплатою стандартної ставки 2,20 відсотків на день та зниженої - за умови дотримання графіку 0,33 відсотки на на день (п.п 1.2 1.6 Кредитного договору), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти згідно графіку кожні тридцять днів. Як вказано в позові підписання Кредитного договору відбулося 26.03.2024 шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора - C6447 відправленого смс-повідомленням. Текст договору містить вказівку на підписання його одноразовим ідентифікатором - C6447. Кошти за кредитним договором мали бути перерховані на рахунок до картки № [NUMBER] (п. 2.1 Кредитного договору). Згідно копії листа ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕЙТЕК» №20250519-369 від 19.05.2025 11:39:45 останнє повідомило ТОВ «Авентус Україна», що згідно укладеного між ними договору на рахунок до картки № [NUMBER] 26.03.2024 зараховано 10000,00 грн. Суми заборгованості за кредитом, відсотками та пенею розраховані у розрахунку заборгованості ТОВ "АВЕНТУС УКРАIНА". 27.11.2024 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - Фактор) та ТОВ "АВЕНТУС\~УКРАIНА" (далі - Клієнт) укладено Договір факторингу № 27.11/24-Ф згідно з умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Даним договором визначено, що: Реєстр Боржників - це інформація, що стосується заборгованості Боржників, оформлена за формою, встановленою в Додатку №1 до Договору в електронній формі; Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - письмовий документ, який складається спільно Клієнтом та Фактором, за формою згідно Додатку №3 до Договору в електронній формі, у зв`язку з переходом Прав Вимоги від Клієнта до Фактора на умовах цього Договору, підтверджує передачу Фактору Реєстру Боржників відповідно до умов цього Договору та складається в день підписання цього Договору. Пунктом 1.2 Договору факторінгу передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників. За п. 10.2. Договору факторінгу Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) календарних місяців з дня його укладення. Позивачем надано до справи витяг з Додатку\~№1\~до Договору\~факторингу №27.11/24-Ф\~від 27.11.2024\~року щодо\~заборгованості відповідача. За правилом частини\~першої\~статті\~205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті\~207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті\~6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина\~перша\~статті\~627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною\~першою\~статті\~638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина\~друга\~статті\~639 ЦК України). Абзац другий частини\~другої\~статті\~639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). У статті\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини\~першої\~статті\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина\~перша\~статті\~1048 ЦК України). Частиною\~другою\~статті\~1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття\~1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини\~першої\~статті\~3 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). За правилами частини\~дванадцятої статті\~11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття\~12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що одноразовий ідентифікатор - C6447 направлявся на телефон, що належить [PERSON] , в справі відсутні документи які б визначали телефонний номер на який направлявся цей ідентифікатор. Не містить справа на момент її розгляду доказів належності картки № [NUMBER] відповідачу та первинних документів про зарахування на рахунок до даної картки коштів, передбачених Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. Крім того позивачем не подано доказів складання між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ "АВЕНТУС\~УКРАIНА" Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за формою згідно Додатку №3 до Договору факторінгу, який засвідчує, відповідно до п. 1.2 даного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників. В Додатку №1, як встановлено вище викладається Реєстр Боржників, а не Акт прийому-передачі Реєстру Боржників із складанням якого договір факторінгу пов`язує виникнення права вимоги у позивача. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем не доведено отримання одноразового ідентифікатора відповідачем та, відповідно, й підписання останньою таким ідентифікатором кредитного договору, зарахування кредитних коштів на картку і належність цієї картки саме відповідачу, а також виникнення у позивача права вимоги у відповідності до договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ "АВЕНТУС\~УКРАIНА" в позові слід відмовити. За правилами ст. 133, ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Отже, судові витрати, до яких входить судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed