Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Установлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. Відповідач був споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року, що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб, фактичним споживанням природного газу, актом припинення газопостачання від 09.09.2020 року \~ \~ \~ \~02.09.2019 року, згідно акту на відключення газових приладів, Відповідачу було відключено газові прилади, шляхом перекриття та опломбування крану на вводі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~27.08.2020 року Божник звернувся до АТ «Криворіжгаз» із заявою про розірвання договору № 1140963 від 26.11.2013 року, у зв`язку із тим, що Божник не має можливості користуватися послугою з розподілу газу. 09.09.2020 року, згідно акту на обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу) № 1142, у зв`язку із розірванням договору на розподіл, Відповідачу була виконання відсічка наружного газопроводу на місті врізки. \~ \~ \~ \~З довідки розрахунку вбачається, що відповідачу було щомісячно відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем та Договору нараховувалися кошти за послуги з розподілу природного газу , які споживач повинен був сплачувати відповідно до Договору за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року. \~ \~ \~ \~Станом на 01.06.2023 року заборгованість Відповідача за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року складає 4564,17 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»\~побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП\~№ 2494\~від 30.09.2015 (далі Кодекс) передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та \~ \~ \~ \~Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. \~ \~ \~ \~Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу ( Закон України «Про ринок природного газу»). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей633,634, 641, 642 ЦК Україниза формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015. \~ \~ \~ \~Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу»\~передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Статтею 714 ЦК України\~передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. \~ \~ \~ \~В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРС, рахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживання та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. \~ \~ \~ \~Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. \~ \~ \~ \~Для встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цьогоКодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. \~ \~ \~ \~Пунктом 7 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунку Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 6.6 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунку Оператора ГРМ. \~ \~ \~ \~Замовлена потужність по об`єкту відповідача за адресою: [ADDRESS] на 2020 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2019 року по 01.10.2020 року та складає 14086,93 м.куб. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу визначається 14086,93 мЗ розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,420/0,456 грн. (затверджений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 року № 3029 у редакції постанови НКРЕКП від 24.06.2020 № 1167), та складає 493,04/535,04 грн. Станом на 01.06.2023 року заборгованість Відповідача за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року складає 4564,17 грн . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.526, п. 4 ч. 1 ст.611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокремавідшкодування збитків. \~ \~ \~ \~За змістом пункту 5 частини 2статті 7\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачем були порушені вимоги Кодексу, які виявилися у несвоєчасній сплаті заборгованості за розподіл природного газу за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року, тому проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства в сукупності із матеріалами справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Оцінюючи доводи відповідача [PERSON] в частині подачі заяви від 02 березня 2020 року як підстави для розірвання договору про розподіл природного газу суд зазначає наступне. Посилання відповідача на вищезазначену заяву є безпідставними з огляду на те, що у вказаній заяві відповідач не ставив питання про розірвання договору про розподіл природного газу. В той час з заявою про розірвання договору щодо розподілу природного газу [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» лише 27 серпня 2020 року, що підтверджується наявною копією заяви в матеріалах цивільної справи. Тому суд не враховує заяву відповідача від 02 березня 2020 року до уваги. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що вимоги позивач пред`явив за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ст.264 ЦПК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно із приписами ст.ст.\~260,261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої\~статті 261 ЦК України\~містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Позовні вимоги Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» стосуються заборгованості, що утворилася у період з з 01.01.2020 року по 01.10.2020. Водночас, із вказаними вимогами позивач звернувся до суду 05 червня 2023 року Згідно з п.12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено\~Цивільний кодекс України\~відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями\~257\~та\~258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211\~карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України "'«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому\~Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021\~продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). В випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. При цьому, оскільки заборгованість за послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісяця платежу. А тому ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Отже виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що позивач Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" просить стягнути заборгованість за розподіл природного газу за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року, а також те, що строки позовної давності продовжувались на строк дії карантину тобто безперервно з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, а представник позивача звернувся з позовною заявою 05 червня 2023 року, у зв`язку з чим не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. Отже, виходячи з вищевикладеного до вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»», не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. Щодо посилання відповідача на не набрання чинності постановами НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги розподілу природного у зв`язку з чим, ціни або\~тарифи,\~на розподіл\~природного газу,\~які були\~б встановлені\~у чіткій\~відповідності до\~законодавства повністю\~відсутні. Суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 117 Конституції України\~нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»\~(далі - ЗУ №1540-УІІі)визначає правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення. Стаття 14 Закону регулює порядок організації роботи Регулятора та прийняття рішень. Частина 5 Статті, зокрема, встановлює, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЗУ №1540-УІП рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку. Тобто, законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП. що повністю нівелює посилання відповідача на Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади. Щодо сплати судового збору. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2684,00 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень\~статті 141 ЦПК України\~вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі \~ \~ \~ \~вищевикладеного,

Outcome: approved