Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 17.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 8845862, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 13 000 грн. на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.95% в день ставка фіксована, комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту, у разі порушення строків повернення кредиту неустойка 650 гривень за кожен день. 26.06.2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 26/06/25, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 8845862 від 17.02.2025 року. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 32 575 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 13 000 грн, заборгованість за процентами у сумі 10 832, 50 грн, заборгованість за комісією 2 242, 50 грн, заборгованість за пенею/неустойкою 6500 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн.. Ухвалою суду від 25.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України\~шляхом оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. Враховуючи згоду представника позивача, що викладена у його письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 8845862, відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 13 000 грн. на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.95% в день ставка фіксована, комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту, у разі порушення строків повернення кредиту неустойка 650 гривень за кожен день (а.с. 14-21). Вказаний договір підписано шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», дата та час операції 17.02.2025 року , одноразовий ідентифікатор 584420 (а.с. 21 зворотній). За договором від 17.02.2025 року були перераховані кошти у сумі 13 000 гривень нараховані [NUMBER] , що підтверджено довідкою (а.с. 23). 26.06.2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 26/06/25, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 8845862 від 17.02.2025 року ( а.с. 24 зворотній-35 зворотній) Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідачки наявний борг на суму 32 575 грн 00 коп, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 13 000 грн, заборгованість за процентами у сумі 10 832, 50 грн, заборгованість за комісією 2 242, 50 грн, заборгованість за пенею/неустойкою 6500 грн (а.с.5). Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ст.\~611\~ЦК України визначено: у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 1046, 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка, дають суду підстави для задоволення заявлених позивачем вимог в повному обсязі. На підставі\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягають стягненню\~на користь\~позивача також\~понесені позивачем\~та документально\~підтверджені судові\~витрати по\~сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи слідує, що між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024, акт № 1-П приймання передачі виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги та рахунок на оплату замовлення на загальну суму 350\~000 гривень (оплата згідно акту передачі правничої допомоги № 16-П, на підставі яких вартість надання правничої допомоги склала 3 500 грн., витяг з акту № 16-П від 01.11.2024 року (а.с. 36-43). Суд вважає, що витрати на правничу допомогу позивача відповідають вищевказаним вимогам законодавства та не знаходить підстав для їх зменшення. Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості

Outcome: approved