Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Садівницьке товариство «САЛТІВСЬКІ САДИ», в особі представника Гребенюк О.О., звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 11425 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач є членом Садівницького товариства Салтівські сади» (до зміни назви Садівницьке товариство «50 років Жовтня») відповідно до заяви [PERSON] , яка була розглянута на засіданні правління СТ та затверджена протоколом № 33 від 20.05.2001. За відповідачем, як за членом Садівницького товариства, закріплено земельну ділянку 2 квартал 7, загальною площею 0,0657 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Проте відповідач не виконує обов`язки, покладені на нього Статутом Товариства, в частині своєчасної сплати земельного податку, членських та цільових внесків, розмір яких визначений законодавством України, та рішеннями зборів уповноважених членів Садового товариства Як наслідок, загальний розмір заборгованості зі сплати членських внесків, за період 2021 - 2024 становить 11425,23 грн. Садівницьким товариством «Салтівські сади» направлено на адресу відповідача досудове попередження про необхідність сплатити заборгованість, проте відповідач заборгованість так і не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Одночасно позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн та інші витрати, пов`язані із розглядом справи. Ухвалою суду від 11.06.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки відповідача суду невідомі. Крім того, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, інших заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулися до суду без вручення із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Садівницьке товариство Салтівські сади» (до зміни назви Садівницьке товариство «50 років Жовтня») зареєстровано 30.03.1995 року № запису 14801200000024422, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.05.2023. Згідно із п. 1.1 Статуту Садівницького товариства «50 років Жовтня» садівницький кооператив (Садівницьке товариство) створено його засновниками на добровільних засадах у відповідності із чинним законодавством, на підставі рішення установчих зборів. Садівницький кооператив (Садівницьке товариство) «50 років Жовтня» є землекористувачем земельної ділянки, яка була виділена завкому ХТГЗ ім. Кірова для садівництва Міськвиконкомом 21.03.1951 р. та користується правами юридичної особи. Пунктами 3.1., 3.2 Статуту передбачено, що членом садівничого товариства може бути громадянин, що досяг 18-ти літнього віку, якщо інше не передбачено законодавством України, що виявив бажання й здатний брати участь у здійсненні цілей і завдань товариства. Прийом громадян до членів товариства здійснюється на підставі заяви на ім`я голови на засіданні правління. Згідно із п. 3.3. Статуту громадяни, а також спадкоємці, розведений чоловік (дружина), прийняті в члени садового товариства, зобов`язані сплатити вступний і членський внески, розмір яких затверджується рішенням щорічними звітними загальними зборами (зборами уповноважених) садівників. Відповідно до п.п. в) п.3.8. Статуту члени садівницького товариства зобов`язані вчасно сплачувати земельний податок, вступні й членські внески в розмірах й у строки, установлені загальними зборами (зборами уповноважених) членів товариства. Відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка № [NUMBER] , квартал № [NUMBER] загальною площею 0,0657 га, кадастровий номер 6310137500:08:003:0563, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~заяви [PERSON] ,\~яка була\~розглянута на\~засіданні правління\~СТ «50\~років Жовтня»\~та затверджено\~протоколом №\~33\~від 20.05.2001,\~відповідач є\~членом Садівницького\~товариства за\~яким,\~закріплено земельну\~ділянку 7\~квартал 2,\~загальною площею\~0,0568\~га,\~що розташована\~за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] є членом СТ «Салтівські cади», то відповідно до Статуту Товариства він зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок, внески за енергопостачання, вступні, членські та цільові внески, розмір яких визначений чинним законодавством України, та рішеннями зборів уповноважених членів Садового товариства «50 років Жовтня», викладених та затверджених в протоколах № 25 від 24.02.2019 року, №26 від 23.02.2020 року, №27 від 21.03.2021 року, № 2 від 27.03.2022 року, № 28 від 2023 року, № 29 від 2024 року. Рішенням зборів уповноважених членів Садівницького товариства «50 років Жовтня», викладеним у протоколі № 25 від 24.02.2019 року затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 3,26 гривні за 1м2. Рішенням зборів уповноважених членів Садівницького товариства «50 років Жовтня», викладеним у протоколі № 26 від 23.02.2020 року затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 3,43 гривні за 1м2. Також, в зв`язку з великою заборгованістю по сплаті членських внесків за попередні роки затверджено членський внесок за 2007-2019 у розмірі членських внесків затверджених на 2020 рік 3,43 гривні. Проте, у зв`язку з тим, що відповідачем було частково сплачено за 2019 рік, перерахунок за новим коефіцієнтом (3,43) не здійснювався, а залишився 3,26 гривень за 1м2 за 2019 рік. Рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» викладеним у протоколі № 27 від 21.03.2021 року затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 3,58 гривень за 1м2. Засіданням правління Садівницького товариства «50 років Жовтня», викладеним у протоколі № 2 від 27.03.2022 року, кошторисом доходів і видатків СТ «50 років Жовтня» затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 4,39 гривні за 1м2. Рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» викладеним у протоколі № 28 від 30.04.2023 року затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 4.53 гривень за 1 м2. Рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» викладеним у протоколі № 29 від 25.02.2024 року затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 4,89 гривень за 1м2. Згідно розрахунку заборгованості, за 2021 рік нараховано заборгованість у 2352,06 грн, за 2022 рік у розмірі 2884,23 за 2023 рік у розмірі 2976,21, за 2024 рік у розмірі 3212,73. Загальний розмір членських внесків, який підлягає сплаті Відповідачем за період з 21.03.2021 по 25.02.2024 складає 11425,23 грн. Садівницьким товариством «Салтівські сади» 13.12.2023 направлено на адресу Відповідача досудове попередження № 32 від 23.10.2024 про необхідність сплатити заборгованості по членських внесках, проте воно залишилось без належного реагування з боку відповідача. У подальшому, Позивачем було направлено на адресу Відповідача досудове попередження № 12 від 20.03.2025 про необхідність сплатити заборгованості по членських внесках, яке отримано Відповідачем. Відповідно до ст. 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Отже, питання щодо діяльності СТ «Салтівські сади» регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативними актами, а також Статутом товариства. До визнання положень Статуту неправомірним, його положення є визначальними для вирішення внутрішньої діяльності товариства та у питаннях вирішення спорів, що виникають з такої діяльності. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом (ч.1 ст. 83 ЦК України), згідно частини другої зазначеної статті товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі. СТ «Салтівські сади» - неприбуткова організація, заснована на добровільних засадах для сприяння її членам в рішенні загальних соціально-господарських завдань ведення садівництва. Товариство є об`єднанням громадян, яке не має права займатися комерційною або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку. Статтею 97 ЦК України визначено, що органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (стаття 98 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, який є власником земельної ділянки та який не позбавлений можливості користуватися землями загального користування та усіма послугами, що надає СТ «Салтівські сади», на території якого знаходиться його земельна ділянка, зобов`язаний, відповідно до Статуту Товариства, вносити плату за землі загального користування товариства (земельний податок), придбання, створення, утримання майна загального користування, що розташоване у межах території Товариства, за послуги і роботи Товариства з управління таким майном, в порядку, встановленому для сплати внесків членів Товариства. Досліджені судом матеріали справи підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем. Заперечень щодо обґрунтованості та правильності розрахунку заборгованості відповідач не надав. Відтак, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу та інших судових витрат, суд зазначає наступне. Положенням ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 4, 5, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1-2 ст.133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. 41. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. 42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. 43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). 44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 45. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. 46. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». З урахуванням наведеного, відсутності заперечень відповідача щодо обґрунтованості заявленої вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд не вбачає підстав для визначення їх співмірності з власної ініціативи. У зв`язку з чим вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки витрати на відправлення кореспонденції, зокрема позову з додатками, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення таких витрат з відповідача. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved