Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 115 015 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79127752. На підставі зазначеного договору відповідач отримав суму 13 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 0,98% (пп. 2.1, 2.2, 2.3 Договору). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 14/06/21, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 23 140 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 13 000 грн, сума заборгованості за відсотками - 3 822 грн, сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою - 6 318 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 7912752 від 17.07.2024 в розмірі 23 140 грн. 13.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2396981. На підставі зазначеного договору відповідач отримав суму 7 500 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 0,01%, комісією за надання позики 44,71%. (пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 14/06/21, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 25 875 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 7 500 грн, сума заборгованості за відсотками - 21,75 грн, сума заборгованості за пенею - 15 000 грн, комісія за надання позики - 3 353,25 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 2396981 від 13.08.2024 в розмірі 25 875 грн. 07.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06869-08/2024. На підставі зазначеного договору відповідач отримав суму 20 000 грн строком на 120 днів з процентною ставкою 1,5%. (пп. 1.1, 1.2, 1.4.1 Договору). 24.12.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 24122024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 66 000 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 20 000 грн, сума заборгованості за відсотками - 36 000 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями - 10 000 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 06869-08/2024 від 07.08.2024 в розмірі 66 000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, явку представника не забезпечив, в позовній заяві просив розгляд справи проводи за відсутності представника. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, підтвердив, що ним було укладено кредитний договір № 06869-08/2024 від 07.08.2024 та отримано згідно з його умовамми 20 000 грн. Просив відмовити у стягненні відсотків та штрафних санкцій, оскільки він є військовослужбовцем згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Також заперечив проти стягнення з нього заборгованості за договорами позики № 79127752 від 17.07.2024 та № 2396981 від 13.08.2024, оскільки позивач не надав доказів перерахування йому коштів за цими договорами і сам він не підтверджує їх отримання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79127752 про надання коштів у розмірі 13 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 0,98%. (пп. 2.1, 2.2, 2.3 Договору). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 14/06/21, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 23 140 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 13 000 грн, сума заборгованості за відсотками - 3 822 грн, сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою - 6 318 грн. Таким чином, за твердженням позивача, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 7912752 від 17.07.2024 в розмірі 23 140 грн. 13.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2396981 про надання коштів у розмірі 7 500 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 0,01%, комісією за надання позики 44,71%. (пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 14/06/21, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 25 875 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 7 500 грн, сума заборгованості за відсотками - 21,75 грн, сума заборгованості за пенею - 15 000 грн, комісія за надання позики - 3 353,25 грн. Таким чином, за твердженням позивача, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 2396981 від 13.08.2024 в розмірі 25 875 грн. З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань з повернення грошових коштів за договорами позики № 79127752 від 17.07.2024 та № 2396981 від 13.08.2024 утворилась заборгованість. Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі [PERSON] згідно з договорами позики № 79127752 від 17.07.2024 та № 2396981 від 13.08.2024, перераховано грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 2 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку відповідача є первинним документом, а тому - належним доказом на підтвердженням факту наявності боргу за договором позики (кредиту). Окрім того, з такої виписки можна достовірно встановити розмір заборгованості за договором позики (кредиту), та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку. Слід зазначити, що належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором позики (кредиту) - первинним документом - є не наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу. Такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц дійшов таких висновків: «Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Так, у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21, також зазначено: «Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу». Однак доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», позивач не надав. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19). Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач у позові не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Отже, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] за договорами позики № 79127752 від 17.07.2024 та № 2396981 від 13.08.2024. За вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами позики № 79127752 від 17.07.2024 та № 2396981 від 13.08.2024, а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими. Окрім того, 07.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06869-08/2024. На підставі зазначеного договору відповідач отримав суму 20 000 грн строком на 120 днів з процентною ставкою 1,5%. (пп. 1.1, 1.2, 1.4.1 Договору). Зарахування коштів у розмірі 20 000 грн підтверджено довідкою ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» за номером транзакції № 474305043 від 07.08.2024. 24.12.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 24122024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 66 000 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 20 000 грн, сума заборгованості за відсотками - 36 000 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями - 10 000 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 06869-08/2024 від 07.08.2024 в розмірі 66 000 грн. Відповідач визнав, що йому було зараховано 20 000 грн згідно з вказаним договором, відсотки та штрафні санкції не визнав, оскільки він є військовослужбовцем, та просив застосувати норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зважаючи на те, що доказів повернення боргу відповідачем відносно кредитного договору № 06869-08/2024 від 07.08.2024 не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за основною сумою боргу відносно кредитного договору № 06869-08/2024 від 07.08.2024 є обґрунтованими. Щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 36 000 грн за кредитним договором № 06869-08/2024 від 07.08.2024 суд зазначає наступне. Відповідно до статті 3 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України. Відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується службовим посвідченням військовослужбовця Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України серії [NUMBER] відповідно до якого військове звання [PERSON] - страшний лейтенант, посада - старший офіцер ГУУФЗ. Відповідно до пункту 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Отже, з огляду на встановлені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] є військовослужбовцем, на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21. Отже з огляду на поширення на відповідача пільг, встановлених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відсотки за користування кредитом не підлягають стягненню із відповідача. Разом з тим, позивач, серед іншого, просив стягнути штрафні санкції за кредитним договором № 06869-08/2024 від 07.08.2024 у розмірі 10 000 грн. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій. Отже, в частині кредитного договору № 06869-08/2024 від 07.08.2024 позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягає розмір заборгованості без урахування суми заборгованості за відсотками та за штрафними санкціями, а саме у розмірі 20 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial