Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором CL-294358 у розмірі 85984 грн. 39 коп., а також стягнення понесених судових витрат, що складаються із судового збору у сумі 3028 грн. Позивач зазначає, що 30 листопада 2021 року [PERSON] уклав з ПАТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-294358. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у розмірі 101000 грн., а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Кінцева дата погашення 12 листопада 2025 року. Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами. Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Станом на 29 травня 2025 року виникла заборгованість за Кредитним договором у розмірі 85984 грн. 39 коп., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру від 17.06.2025 року [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 33). Представник позивача АТ «Кредобанк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 36 - 37). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку п. 3) ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 43), у судове засідання не з`явився, про поважні причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не надав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалою суду від 24 вересня 2025 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач Акціонерне товариство «Кредобанк» є юридичною особою (а.с.27). \~ \~ \~ \~13 листопада 2020 року [PERSON] уклав з ПАТ «Кредобанк» Кредитний договір № CL-294358. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у розмірі 101000,00 грн. строком до 12 листопада 2025 року, а Позичальник зобов`язувався щомісячно в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 35% річних, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Графіком платежів, що є додатком до договору п. 1, 2.1, 2.3, 4.1, 6.3. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки , передбачені цим Договором та/вбо додатками до нього (а.с.4-6). \~ \~ \~ \~Згідно п. 6.9 Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування (а.с.7 зворот). Договір № CL-294358, Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту, Анкета-заява підписані [PERSON] (а.с. 6-9). Банк належним чином виконав свій обов`язок та надав [PERSON] кредит, що підтверджується меморіальним ордером від 13 листопада 2020 року на суму 101 000 грн. (а.с.19). Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 29 травня 2025 року, виникла заборгованість за Кредитним договором у розмірі 85984 (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 39 коп., у тому числі: -тіло кредиту 40547 (сорок тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 35 коп.; -відсотки 45437 (сорок п`ять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 04 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12-13), випискою по особовим рахункам відповідача (а.с.14-18). На адресу [PERSON] банком 21 березня 2025 року направлено досудову вимогу з пропозицією усунути порушення зобов`язань (а.с.20). Вищевказана вимога залишена без задоволення, порушення не усунуті. Підставою звернення банку до суду є порушення зобов`язання зі сторони відповідача договору, а саме несплата заборгованості за кредитом та відсотками за його користування. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Згідно із ст. 536 ЦК України,за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч .1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунках та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунками клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграф 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідач не скористався своїм правом, зокрема, щоб спростувати правильність розрахунку боргу. Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов`язань за договором, а тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що виникла станом на 29 травня 2025 року, за Кредитним договором № CL-294358 у розмірі 85984 (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 39 коп., у тому числі: -тіло кредиту 40547 (сорок тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 35 коп.; -відсотки 45437 (сорок п`ять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 04 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. АТ «Кредобанк» при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 3028,00 грн., що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією від 09 червня 2025 року (а.с. 3). Враховуючи, що судом позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved