Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що «23.09.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С14.765.70165. Відповідно до розділу 3 кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 3 000,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєдналася до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердила свою обізнаність про умови та тарифи банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 21.12.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №C-601-009481-18-980. Відповідно до розділу 3 кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5 000,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєдналася до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердила свою обізнаність про умови та тарифи банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс»набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі, за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс»було відступлено права вимоги за заборгованостями [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договорами №C14.765.70165 від 23.09.2017 та №C-601-009481-18-980 від 21.12.2018. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №C14.765.70165 від 23.09.2017, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс»станом на дату подачі позову, складає 20 789,61 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6\~676,69 грн, заборгованість за відсотками 14 112,92 грн, заборгованість за іншими процентними платежами 0,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №C-601-009481-18-980 від 21.12.2018, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» станом на дату подачі позову складає 8\~771,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 3 369,59 грн, заборгованість за відсотками 5 402,24 грн, заборгованість за іншими процентними платежами 0,00 грн. Тому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №C14.765.70165 від 23.09.2017 та №C-601-009481-18-980 від 21.12.2018 у сумарному розмірі 29\~561,44 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи». 18.08.2025\~до Вінницького\~районного суду\~Вінницької області\~на підставі\~ухвали судді\~Теплицького районного\~суду Вінницької\~області від\~18.06.2025\~передано за\~підсудністювищезазначену позовну заяву. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 19.08.2025 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 22.09.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом в установленому законом порядку. Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» у позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечують з приводу ухвалення заочного рішення. У частині третій статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання.Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (вебадреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи відсутність заперечень сторони позивача з приводу ухвалення рішення при заочному розгляді справи, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 22.09.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом установлено, що 23.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду С14.765.7065 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard; банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку на таких умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 3\~000,00 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.0000% річних, що підтверджується копією такої угоди (а.с. 9). На підтвердження укладення між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] угоди С14.765.7065 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 23.09.2017 до позову долучено копію заяви від 23.09.2017, у якій [PERSON] надає згоду повідомляти їй інформацію про банківські продукти і послуги банку (а.с. 10), копію заяви [PERSON] №С14.765.70165 від 23.09.2017 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (а.с. 11) та копію паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] (а.с. 13). Згідно з копією довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С14.765.7065 від 23.09.2017, заборгованість [PERSON] станом на 25.07.2023 складає 20 789,61 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6\~676,69 грн, заборгованість за відсотками 14 112,92 грн (а.с. 20). На підтвердження отримання та використання кредитних коштів [PERSON] за договором №С14.765.7065 від 23.09.2017 до позову долучено виписку від 25.07.2023 по рахунку [NUMBER] (а.с. 21-28). 21.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду С-601-009481-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard; банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку на таких умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5\~000,00 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних, що підтверджується копією такої угоди (а.с. 29). На підтвердження укладення між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] угоди С-601-009481-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 21.12.2018 до позову долучено копію заяви від 21.12.2018, у якій [PERSON] надає згоду повідомляти їй інформацію про банківські продукти і послуги банку (а.с. 31), копію заяви [PERSON] №С-601-009481-18-980 від 21.12.2018 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (а.с. 32) та копію паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] (а.с. 33). Згідно з копією довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С-601-009481-18-980 від 21.12.2018, заборгованість [PERSON] станом на 25.07.2023 складає 8\~771,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 3\~369,59 грн, заборгованість за відсотками 5\~402,24 грн (а.с. 37). На підтвердження отримання та використання кредитних коштів [PERSON] за договором №С-601-009481-18-980 від 21.12.2018 до позову долучено виписку від 25.07.2023 по рахунку [NUMBER] (а.с. 38-41). 25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-31/23, згідно з умовами якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 42-46). Згідно з копією витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №С14.765.7065 від 23.09.2017 складає 20 789,61 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6\~676,69 грн, заборгованість за відсотками 14 112,92 грн (а.с. 53). Відповідно до копії витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №С-601-009481-18-980 від 21.12.2018 складає 8\~771,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 3\~369,59 грн, заборгованість за відсотками 5\~402,24 грн (а.с. 54). З копії рішення №1 від 25.03.2024 убачається, що назву товариства змінено з Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (а.с. 55). Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-383/2010) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У частині першій статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Аналіз указаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 (справа № 906/1174/18) зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 (справа № 910/12525/20) зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Установлено, що 25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-31/23, згідно з умовами якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Також установлено, що рішенням №1 від 25.03.2024 назву товариства змінено з Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс». Згідно з копією витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №С14.765.7065 від 23.09.2017 складає 20 789,61 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6 676,69 грн, заборгованість за відсотками 14 112,92 грн. Відповідно до копії витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №С-601-009481-18-980 від 21.12.2018 складає 8 771,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 3 369,59 грн, заборгованість за відсотками 5 402,24 грн (а.с. 54). Отже, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У статті\~80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором №С14.765.7065 від 23.09.2017 та за договором №С-601-009481-18-980 від 21.12.2018 до позову долучено копії довідок-розрахунків заборгованості, відповідно до яких заборгованість [PERSON] за кредитним договором №С14.765.7065 від 23.09.2017 складає 20 789,61 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6 676,69 грн, заборгованість за відсотками 14 112,92 грн, а заборгованість [PERSON] за кредитним договором №С-601-009481-18-980 від 21.12.2018 складає 8 771,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 3 369,59 грн, заборгованість за відсотками 5 402,24 грн. Отже,\~оскільки розрахунки\~заборгованості за\~договором №С14.765.7065\~від 23.09.2017\~та за\~договором №С-601-009481-18-980\~від 21.12.2018,\~укладеними Акціонерним\~товариством «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] ,\~а також\~інші докази\~долучені до\~позовної заяви,\~є належними\~та допустимими\~доказами,\~підтверджують надання\~коштів клієнту,\~отримання і\~використання таких\~коштів клієнтом,\~нарахування відсотків,\~враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані відповідачем\~кошти у\~повному обсязі\~у добровільному\~порядку ні Акціонерному товариству «Ідея Банк», ні його правонаступнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» не повернуті, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, доказів на спростування встановлених судом обставин не надала. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved