Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

11 серпня 2025 року ТОВ "Діджи Фінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 20 листопада 2020 року між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 420813. ТОВ "Слон Кредит" виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач умови договору належним чином не виконувала в результаті чого у неї утворилась заборгованість в розмірі 15 610,73 грн, з яких 10 364,73 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 246,00 грн - заборгованість за відсотками. В ході укладення договору факторингу, ТОВ "Діджи фінанс" набуло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 420813 від 20 листопада 2020 року в розмірі 15 610, 73 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 27 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача до суду не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, при поданні позовної заяви просив справу розглянути за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заяв, клопотань, відзиву не надала, причини неявки не повідомила. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 420813, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит в розмірі 18 750,00 грн на 730 днів, з кінцевим терміном повернення 20 листопада 2022 року. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 15 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб; - у розмірі З 750,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов?язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. ТОВ "Слон Кредит" свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало кредитні кошти на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 3796 від 20 листопада 2020 року. Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 20 листопада 2022 року виникла заборгованість, розмір якої становить 15 610,73 грн, з яких 10 364,73 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 246,00 грн - заборгованість за відсотками. 21\~лютого 2024\~року між\~ТОВ "Слон\~Кредит"\~та ТОВ\~"Діджи\~Фінанс" укладено договір факторингу № 2102-24, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 420813 від 20 листопада 2020 року, укладеного між між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована, в тому числі і розмір заборгованості за договором. Умови договору не оспорюються. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із положень ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 610,73 гривень. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року, акт 420913 від 30 травня 2025 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, додатковою угодою № 420813 від 30 травня 2025 року. Дослідивши надані докази, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6 000 грн.

Outcome: approved