Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У серпні 2025 року від позивача ТОВ «Авентус Україна» до суду надійшла позовна заява, у якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 8499722 про надання споживчого кредиту від 21 листопада 2024 року у загальному розмірі 22000,00 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 10000,00 грн., заборгованість по відсотках - 12000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору - 2422,40 грн. та судові витрати 105,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 21 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8499722 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2.-1.4. кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн., кредит надається загальним строком на 360 днів, дата надання кредиту - 21 листопада 2024 року, дата остаточного погашення заборгованості 20 січня 2025 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок [NUMBER] (п.2.1. Договору). Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, якої надано позичальником. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №8499722 від 21 листопада 2024 року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становила 22000,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 10000,00 грн.; заборгованості по відсотках - 12000,00 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача. Рух справи Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2025 року головуючим суддею у цій цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 30 вересня 2025 року. Представник позивача в судове засідання 30 вересня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, у прохальній частині позовної заяви, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання від 30 вересня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Авентус Україна» підлягають задоволенню. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 21 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8499722 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2.-1.4. кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн., кредит надається загальним строком на 360 днів, дата надання кредиту - 21 листопада 2024 року, дата остаточного погашення заборгованості 20 січня 2025 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок [NUMBER] (п.2.1. Договору). Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, якої надано позичальником, а саме картку № [NUMBER] . Перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. на картку № [NUMBER] підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 19 травня 2025 року № 7/10878. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. У зв`язку з неповерненням заборгованості та, відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №8499722 від 21 листопада 2024 року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становила 22000,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 10000,00 грн.; заборгованості по відсотках - 12000,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Перевіривши наданий позиваем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає правильним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в загальній сумі 22000,00 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна». Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з платіжною інструкцією № 295 від 11 липня 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підтвердження понесених судових витрат на позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги №0705-25 від 07 травня 2025 року, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та АО «Правовий Курс»; Додаткову угоду № 2 від 17 червня 2025 року до вказаного Договору; довіреність ТОВ «Авентус Україна» від 07 травня 2025 року, якою було уповноважено [PERSON] представляти його інтереси. Цією Додатковою угодою № 2 визначено, що сторони Договору дійшли взаємної згоди доповнити пункт 3.1. Договору підпунктом 3.1.2., згідно з яким, додатково до винагороди, визначеної підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. Договору, Клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує Об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій Боржникам у розмірі 105 (сто п`ять) гривень 00 копійок за 1 (одну) вимогу/ повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих Об`єднанням. Досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості № 8499722/2025, долучену позивачем до позивачем до позовної заяви, було подано адвокатом Ушакевич М.П. відповідачці [PERSON] 04 червня 2025 року. Відповідно до ст. 141 КПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «Авентус Україна» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та інші судові витрати, пов`язані з відправленням досудових вимог представником позивача відповідачці у розмірі 105,00 грн.

Outcome: approved