Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

03 липня 2025 року представник [PERSON] [PERSON] через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . На випадок своєї смерті [INFO] спадкодавцем був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів позивачу. Зазначає, що спадщину після смерті батька позивач прийняла шляхом подачі у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] (дочка спадкодавця) від прийняття спадщини відмовилась, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Інших спадкоємців немає, пережилого подружжя немає. Зазначає, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 червня 2025 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Вказує, що рішенням Рожищенської міської ради від 03 червня 1992 року № 12/4 вул. Тельмана в м. Рожище перейменовано на вул. Наталії Ужвій. Ураховуючи вищенаведене просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Відповідачу Рожищенській міській раді Луцького району Волинської області було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 23 вересня 2025 року представник позивача подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його та позивача відсутності. Відповідач Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилася. 22 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надіслали заяву в якій проти заявлених позовних вимог не заперечують та просять розгляд справи проводити у відсутності представника міської ради. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 07 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 60/2025 заведену після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 31 липня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2024 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 30 жовтня 2024 року [PERSON] на випадок смерті був складений заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П., згідно якого все належне йому майно, на яке він за законом матиме право на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] . З проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Рожищенської селищної Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області від 16 серпня 1983 року № 91 спадкодавцю [PERSON] в безстрокове користування було виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] . Затверджено акт про винос в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку від 10 вересня 1983 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с. Топільно Рожищенського району Волинської області. ЇЇ батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 17 вересня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] . Рожищенським райвідділом ЗАГС був зареєстрований шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 08 лютого 2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, мати позивача [PERSON] померла [INFO] . З копії матеріалів спадкової справи № 60/2024 щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла шляхом подання 04 червня 2025 року приватному нотаріусу Рожищенського районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] за законом та за заповітом відмовилась. Згідно копії довідки управління «Центр надання адміністративних послуг» та соціального захисту населення Рожищенської міської ради Волинської області від 26 травня 2025 року [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 червня 2025 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок за вказаною адресою складається з: чотирьох кімнат, двох коридорів, кухні та паливної, загальна площа будинку становить 104 кв.м, з яких: житлова 76,0 кв.м, допоміжна 28,0 кв.м. Господарські споруди: літня кухня -сарай (Б-1), сарай (б), сарай (б1), вбиральня (В), колодязь (1), огорожа (2-3). Вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 320250 грн, що підтверджується висновком про вартість майна. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини. Норми права, які застосував суд. Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст.1268ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст.1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено пп. 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верхового Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п. 3. 3. роз`яснень, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно ч. 1 ст. 4 Закону). Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. На підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] . Спадщину прийняла шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] . Ураховуючи вищенаведене в своїй сукупності, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання судовий збір необхідно залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved