Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

В лютому 2025 року позивач ТОВ «Кошельок» звернулася\~\~в\~\~суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 15 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 3520303001-616822 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредиту надано на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. За договором відповідачці було надано кредит в розмірі 7 500 гривень на початковий строк кредитування 10 днів, відсоткова ставка за початковий строк кредитування становить 0,88 % на добу, сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 10 днів становить 8\~160 гривень. Оскільки відповідачка [PERSON] отримала кредит, однак його не повернула, позивач вимагає стягнути з відповідачки загальну суму боргу станом на 15 січня 2025 року в розмірі 32\~740,87 гривень, яка складається з: 7\~500 гривень заборгованість за сумою кредиту; 15\~510 гривень заборгованість за відсотками за користування позикою; 7\~903,93 гривень інфляційні збитки за період з 25.05.2022 по 15.01.2025; 1\~826,93 гривень 3 % річних за період з 25.05.2022 по 15.01.2025. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Іщук К. В. подав відзив, вважає позовні вимоги позивач безпідставними. Вказує на несправедливі умови\~договору кредиту,\~що є\~порушенням ст.\~18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів».\~В даній ситуації мав місце чітко обумовлений строк дії кредитних відносин в 100 днів (10 днів лояльного періоду + 90 днів загального періоду), а тому сума до стягнення процентів не могла розраховуватись понад строк дії кредитних відносин. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Крім того, з [PERSON] стягнуто 7903,93 грн. інфляційних збитків за період з 25.05.2022 року по 15.01.2025 року та 1826,93 грн. 3% річних за період з 25.05.2022 року по 15.01.2025 року, що є порушенням Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 року № 2120. Зокрема, частиною 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону, доповнено пункт 18 Розділ)1 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України від 16.03.2003 року № 435. згідно якого: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором. відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем\, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов 'язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші татем), сплата яких передбачена відповідними договорами. нараховані включно з 24 лютого 2022 року ш прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими (договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Представник позивача - ТОВ «Кошельок» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Іщук К. В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких мотивів. Судом встановлено, що відповідно до договору № 3520303001-616822 від 15.02.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту позивач зобов`язався надати відповідачці [PERSON] споживчий кредит у сумі 7\~500 гривень, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом, на строк 10 днів (Лояльний період). У випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений лояльним періодом зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування кредитом за ставкою 2,20 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення кредиту і до дня повернення кредиту, у цьому випадку зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду. 15 лютого 2022 року на виконання вимог кредитного договору № 3520303001-616822 на картку [NUMBER] [PERSON] було перераховано 7500 гривень. Вказане підтверджується листом АТ «Таскомбанк» «Про підтвердження платежу» від 15.02.2022. Відповідачка жодних платежів на виконання договору № 3520303001-616822 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту не здійснила. Позивачем нараховано проценти за користування відповідачкою [PERSON] коштами наданими в кредит в розмірі 5502,75 грн. за період з 29.01.2022 року по 25.02.2022 року (лояльний період) та в розмірі 22770,00 грн. за 90 днів після закінчення лояльного періоду, - з дотриманням договору № 3213803196-599242 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно ст.\~509\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 526, 530\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом підписання заявки на отримання кредиту, у якій відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів в позику. Таким чином, враховуючи вищезазначені умови договору, суд вважає, що нарахування процентів позивачем за користування кредитними коштами, є такими, що відповідають вимогам укладеного між сторонами договору, а тому не приймає до уваги посилання представника відповідача про несправедливі умови договору щодо нарахування відсотків. Встановивши обставини\~справи,\~враховуючи,\~що між\~сторонами по\~справі виникли\~договірні правовідносини,\~відповідачкою грошові\~кошти отримано, кредитний договір є дійсним, не оскаржується в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, відповідає вільному волевиявленню сторін та чинному законодавству, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а їх розмір розумним та справедливим, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки заборгованості за сумою кредиту та за відсотками за користування позикою. Щодо стягнення з відповідачки 7\~903,93 гривень інфляційних збитків за період з 25.05.2022 по 15.01.2025, 1\~826,93 гривень 3 % річних за період з 25.05.2022 по 15.01.2025, то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних\~Перехідних положень ЦК України\~та здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за період 25.05.2022 по 15.01.2025, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачкою, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за сумою кредиту 7500 гривень; заборгованість за відсотками за користування позикою 15\~510 гривень. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, що становить 70,28 % (23 010 х 100 : 32\~740,87), а тому з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1 702,46 гривень (2\~422,40 х 70,28 : 100).

Outcome: partial