Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1180, вчинений 23 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , для погашення заборгованості у сумі 1 078 681,74 грн на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В обґрунтування вимог позивач вказує, що про вказаний виконавчий напис він дізнався 01.05.2025 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №67299455 від 27.10.2021 року. 01.05.2025 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий напис стягувачу. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2017 року у справі №682/328/17 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №HMS0GA00000000004 від 05 жовтня 2007 року, яке набрало законної сили 24.04.2017 року стягнуто з нього [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 3517,48 доларів США, що за курсом 25,58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.11.2016 року складає 89 977,01 грн. Приватним нотаріусом не взято до уваги зазначену суму, яку визначив суд за наслідками спору і яка наразі є безпірною, оскільки вказане рішення суду сторонами не оскаржувалося. Позивач не погоджується із вказаною сумою у виконавчому написі, оскільки вона суперечить сумі, визначеній судовим рішенням, яке набрало законної сили. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, в нотаріуса не було законних підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 13 травня 2025 року у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, а надані докази не спростовують факту заборгованості перед банком, та розміру боргу, зазначеного у виконавчому написі, що є підставою для відмови у задоволенні позову. В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи здійснювати без її участі. В судове засідання представник третьої особи Славутський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази у справі, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд встановив наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом об`єктивно встановлено, що згідно виконавчого напису № 1180, вчиненого 23 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , для погашення заборгованості у сумі 1 078 681,74 грн на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Постановою старшого державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження ВП №67299455 від 27.10.2021 року за виконавчим написом №1180 виданим 23.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Постановою старшого державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2025 року повернуто виконавчий документ стягувачу АТ КБ "Приватбанк", а саме виконавчий напис №1180, виданий 23.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Хмельницький) у зв`язку із встановленням мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки. Представником відповідача АТ КБ "Приватбанк" до відзиву долучені наступні докази. Із договору іпотеки від 05.10.2007 року слідує, що вказаний договір укладений між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] . Відповідно до п. 35.1, 35.2 цього Договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, зазначене в п. 35.3 Договору: житловий будинок загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею-37,7 кв.м., що розташований за адресою : [ADDRESS] . У п. 35.2 цього Договору зазначено, що за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавцем за кредитним договором від 05.10.2007 року № HMS0GA0000000004, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем наданого у вигляді невідновлювальної лінії у сумі 22541 доларів США на строк з 05.10.2007 року до 04.10.2017 року. Сторони у п. 35.5 цього Договору зазначили, що вартість Предмета іпотеки складає 155 680,22 грн. 05.10.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № HMS0GA0000000004, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 20 000 доларів США на споживчі цілі, а також у розмірі 2 541 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 цього Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати , відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Строк дії договору до 10.10.2017 року. На виконання ухвали суду від 10.06.2025 року, Славутський відділ ДВС надав суду копії виконавчого провадження № 67299455 з примусового виконання виконавчого напису №1180 від 23.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., які досліджені судом під час судового розгляду. На виконання ухвали суду від 10.06.2025 року, АТ КБ "Приватбанк" повідомив, що оригінал виконавчого напису №1180 від 23.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. банком не отримано. Із рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2017 року у справі № 682/328/17 слідує, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 3517,48 доларів США, що за курсом 25,58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.11.2016 складає 89 977,01 грн. за кредитним договором HMS0GA00000000004 від 05.10.2007. Стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (КОД ЄДРПОУ 14360570, рах.№ [NUMBER] , МФО№305299) понесені судові витрати у розмірі 1349,66 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цих приписів нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціямине більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржникафізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. П. 8 зазначеної Постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням наявності кредитної заборгованості, її безспірності або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права як і стягувач, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, враховуючи те, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 12.04.2017 року, яке набрало чинності, за позовом АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, визначено розмір заборгованості позивача перед АТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №HMS0GA00000000004 від 05.10.2007 року, який був забезпечений іпотекою, в розмірі 89977,01 грн, а відтак заборгованість зазначена в оспорюваному виконавчому написі в розмірі 1 078 681, 74 грн. не є безспірною, [PERSON] відповідачем не надсилалося повідомлення про існування заборгованості за кредитним договором в розмірі, вказаному у виконавчому написі та необхідність виконання ним зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" забезпеченим нею нерухомим майном, а тому нотаріусом у виконавчому написі підтверджене право стягувача на стягнення грошових сум за рахунок іпотечного майна позивача, якого не існувало на час вчинення нотаріальної дії. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved