Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

У квітні 2024 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 365363837 від 30.12.2021 у загальному розмірі 19\~302,40 грн., та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2021\~ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 365363837 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором №MNV863YB, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Грошові кошти за кредитним договором було перераховано на банківську карту відповідача. Тобто, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у вказаному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/111801, строк дії якого закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/111801 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/111801 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 року та №28/111801. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Предметом договору факторингу №28/111801 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу №28/111801 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 19\~302,40 грн. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №365363837 від 30.12.2021. Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 19\~302,40 грн. У подальшому, 17.04.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 17/04/24. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 17/04/24. Від 17.04.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 19\~302,40 грн. Позивач вказав, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювалось нарахувань за кредитним договором. Враховуючи, що відповідач не виконував умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачував платежі, у нього утворилась прострочена заборгованість у розмірі 19\~302 грн. 40 коп., з яких 8000,00 грн - заборгованість по кредиту; 11 302,40 грн. - заборгованість по несплаченим процентам, яку позивач і просив стягнути з відповідача у позовній заяві. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2025, вказану справу передано за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2025, вказану справу направлено до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2025, вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 11.08.2025, яке було відкладено на 24.09.2025, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання. Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 24.09.2025 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, у позові представник позивача просив про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 365363837, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених в цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора № MNV863YB. В пункті 1.3 договору зазначено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 8 000,00 грн. Пунктом 1.7 договору встановлено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 29.01.2022 (далі - «Дисконтний період»), який може бути продовжено у порядку, визначеному п. 1.8 вказаного договору. У випадку надання кредиту не в день укладення Договору, загальний строк кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту. Згідно п.1.9 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати проценти, а саме нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10 % від суми кредиту за кожний день користування ним. З паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 365363837 від 30.12.2021 убачається, що [PERSON] надано кредит у виді кредитної лінії в сумі 100 29 999,00 грн; строк кредитування 65 днів (з можливістю продовження строку); спосіб та строк надання кредиту - цілодобово (24/7) шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строки від 1 хвилини до 3-х днів; дисконтна процентна ставка: 3,65 %-766,50 %; тип фіксована. На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ede9d31d-1e50-4107-9f5a-6269d2420ad5 від 30.12.2021. Враховуючи вищевикладене, договір № 672414786 від 12.08.2021 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 договору в іншій редакції, а саме, що строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31.12.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, а саме п. 8.2 договору факторингу, у якому вказано, що строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії цього договору до 31 грудня 2022 року включно. 31.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії цього договору до 31 грудня 2023 року включно. 31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії цього договору до 31 грудня 2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 19 302,40 грн. 23.02.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до п. 8.2 якого, строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до реєстру прав вимог № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01, до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 19\~302,40 грн. 17.04.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 17/04/24. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 17/04/24 від 17.04.2024, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 19\~302,40 грн. Згідно розрахунку заборгованості, станом час подання вказаної позовної заяви заборгованість відповідача за Кредитним договором № 365363837 від 30.12.2021 становить 19\~302,40 грн, з яких 8 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 11\~301,40 грн - заборгованість по несплаченим процентам, що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 17.04.2024 по 03.01.2025. Згідно ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~статті 1078 ЦК України). Статтею 1080 ЦК України\~визначено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України,\~передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У вказаній справі відповідач [PERSON] доводи, викладені у позовній заяві щодо неналежного виконання ним взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, не спростував. У судове засідання з розгляду справи відповідач двічі не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, розрахунок позивача належними та допустимими доказами не спростував. За таких обставин, суд вважає, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом, право вимоги за якою перейшло до нового кредитора, що підтверджується наданими суду копіями договорів та розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений товариством при поданні позову. Крім того, у позові представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Так, на підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача надав суду копію договору №03/04/24 про надання правничої допомоги від 03.04.2024, додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги № 03/04/24, копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору № 03/04/24 від 03.04.2025 про надання правничої допомоги відповідно до якого на складання позовної заяви затрачено 3 години, вартість послуги 4 500 грн, вивчення матеріалів справи 1 година, вартість послуг 500 грн. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, відсутністю клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved