Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Шевчук В.В., звернулась до суду з позовом до Акціонерного комерційного банку "Україна", Дунаєвецької міської ради про зняття арешту з майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Бугерко Н.А., однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстави виявлення в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт (заборону) на усе майно [PERSON] . Вказану заборону (архівний запис) було зареєстровано 12.06.2007 приватним нотаріусом Магерою Н.Ф. згідно з повідомленням АКБ "Україна" від 21.07.1994. В свою чергу, в Єдиному реєстрі боржників інформація щодо [PERSON] відсутня. [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Дунаєвецької міської ради із заявою про державну реєстрацію припинення вказаного обтяження, однак рішенням від 10.07.2025 № 79856517 їй було відмовлено в проведенні реєстраційних дій. Звертаючись з позовом до Дунаєвецької міської ради, вказують на те, що саме її уповноважена особа - державний реєстратор прав на нерухоме майно у випадку задоволення позовних вимог здійснюватиме реєстраційні дії щодо скасування арешту (заборони) на майно [PERSON] . Одночасно стороною позивача зазначено, що Акціонерний комерційний банк "Україна" припинив діяльність у зв`язку з завершенням ліквідаційної процедури, а правонаступники відсутні; приватний нотаріус Магера Н.Ф., яка здійснила реєстрацію спірного обтяження, припинила діяльність без призначення правонаступника. Посилаючись на наведене, а також на те, що наявність зазначеного обтяження унеможливлює оформлення позивачкою права на спадщину, що порушує її законні права як спадкоємця, просить скасувати арешт (заборону) на майно [PERSON] , виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про таке обтяження та зобов`язати уповноважених осіб Дунаєвецької міської ради здійснити реєстраційні дії щодо вказаного скасування арешту (заборони). Ухвалою судді\~Дунаєвецького районного\~суду Хмельницької\~області від\~23.07.2025\~у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до АКБ "Україна" про зняття арешту з майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відмовлено; прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження позовну заяву [PERSON] в частині вказаних позовних вимог до Дунаєвецької міської ради, треті особи: Національний банк України, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкрито провадження у справі та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.08.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивачки - адвокат Шевчук В.В. до судового засідання подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Дунаєвецької міської ради Богуш Р.В. у визначений судом строк подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні заявлених [PERSON] позовних вимог, мотивуючи тим, що Дунаєвецька міська рада не є належним відповідачем у справі, як і обраний позивачкою спосіб захисту її прав, оскільки було зареєстроване ще 12.06.2007 приватним нотаріусом на підставі повідомлення ліквідованої банківської установи АКБ "Україна", в той час як ні Дунаєвецька міська рада, ні її уповноважені особи не були ініціаторами чи суб`єктами внесення відповідного запису, не здійснювали дій, спрямованих на його підтримання або оновлення, не виступали стороною у зобов`язанні, на виконання якого таке обтяження було накладено, і не мають будь-якого правового чи майнового інтересу у його збереженні. Участь державного реєстратора зводилася виключно до розгляду звернення позивачки щодо реєстрації припинення обтяження, жодних порушень з боку посадових осіб міської ради в частині прийняття рішення про відмову не допущено. Позовні вимоги у справі фактично спрямовані на оспорення змісту запису про обтяження, а не на дії реєстратора чи реєстраційного органу, в зв`язку з чим заявлення позову до Дунаєвецької міської ради є юридично необґрунтованим, а сама рада не може вважатися належним суб`єктом в цьому спорі. Також до судового засідання представник відповідача Дунаєвецької міської ради Богуш Р.В. подала до суду заяву про проведення судового засідання без участі представника, у задоволенні позовних вимог просила відмовити з наведених у відзиві підстав. Представник третьої особи Національного банку України Софін О.В. направив до суду пояснення у справі, у яких, зокрема, вказав, що у архівній справі Управління ліквідації банків Національного банку щодо ліквідації банківської установи АК АПБ Україна немає інформації стосовно кредитного договору [PERSON] . Також зазначив, що відповідно до Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку та банків України, строк зберігання справ щодо оформлення рахунку клієнтів за активними та пасивними операціями: ідентифікаційні документи, кредитні договори, договори застави, переказу боргу, майнові доручення, поручительства третьої особи, гарантії, акредитиви, довідки, інші документи справи в національній та іноземній валютах становить п`ять років (після виконання умов договору). У судове засідання Представник третьої особи Національного банку України не з`явився, жодних інших заяв до суду не подав. Представник третьої особи Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання також не з`явився, в матеріалах справи наявні пояснення щодо позову, надані представником Луковим А.В., в яким, серед іншого, зазначено, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) помилково залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, оскільки останнім не вчинялось жодних дій, що могли порушити права позивача, а повноваженнями з відновлення порушених прав управління не наділене. Крім того, правовідносини позивача та відповідача, їх вирішення за наслідком розгляду справи судом ніяким чином не впливають і не вплинуть у майбутньому на права або обов`язки управління. Також в матеріалах справи наявна заява представника третьої особи Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лукова А.В. про розгляд справи без участі представника управління, у якій також просять врахувати позицію, викладену у поясненнях. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Шевчук В.В. у встановлений строк відповіді на відзив та пояснення не подали. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, оцінивши фактичні обставини та докази, які мають значення для розгляду справи, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, на яке спадкоємцем за законом, як дочка померлого, є [PERSON] . Вказане підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , про народження серії [NUMBER] та про одруження серії [NUMBER] . Із позовної\~заяви вбачається,\~що [PERSON] \~з метою оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Бугерко Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А. від 13.03.2025 № 162/02-31 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] , відмовлено, у зв`язку з перебуванням майна спадкодавця під арештом (забороною). Із Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~ Єдиного\~реєстру заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна\~від 19.03.2025,\~номер інформаційної\~довідки 418481564,\~вбачається наявність архівного запису про обтяження (тип заборона) на усе майно [PERSON] ; реєстраційний номер обтяження № 5117049, зареєстрований 12.06.2007 приватним нотаріусом Магерою Н.Ф.; підставою обтяження вказано повідомлення б/н від 21.07.1994, видане АКБ "Україна". Згідно з\~повідомленням Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 21.03.2025 № 603/01-18, наданого на адвокатський запит представника позивачки, по даним архівного фонду № 6 Дунаєвецької державної нотаріальної контори в Реєстрі для реєстрації заборон (арештів) за № 27 від 21.07.1994 є запис про накладення арешту АПТ "Україна" м. Дунаївці на майно [PERSON] , інші відомості про накладення даної заборони відсутні. В Єдиному реєстрі боржників інформація щодо [PERSON] відсутня. Вказане підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 16.07.2025. Встановлено, що 10.07.2025 [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Дунаєвецької міської ради із заявою про державну реєстрацію припинення обтяження, а саме заборони на нерухоме майно, яке належало [PERSON] , однак рішенням державного реєстратора Севастьянової А.М. від 10.07.2025 № 79856517 позивачці було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з ненаданням усіх необхідних документів, оскільки поданні останньою документи не дають змоги встановити припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, слід врахувати наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З викладених норм права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлений сторонами вимог та наданих ними доказів. Так, визначення терміну обтяження закріплено п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з яким обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину. Безпосередньо порядок зняття заборон відчуження нерухомого майна регламентований пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595. Відповідно до п. 9 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна. Згідно з п. 9 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. У п. 4. 1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України закріплено, що нотаріус у випадках, встановлених законодавством, знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також рухомого майна. Нотаріус, який знімає заборону, накладену іншим нотаріусом, направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про її зняття. Пунктом 4.19 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" Розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що за наявності заборони відчуження або обтяження іпотекою житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину та протягом двох робочих днів письмово повідомляє про це кредитора. Одночасно відповідно до п. 4.20 Глави 15 Розділу ІІ Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Встановлено, що на належне [PERSON] майно накладено обтяження саме у виді заборони, а не арешту, що свідчить про те, що приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А., до якого звернулась позивачка [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом фактично могло бути видане вказане свідоцтво з подальшим повідомленням про це кредитора, а також нотаріусом могло бути знято заборону, накладену іншим нотаріусом, із подальшим направленням повідомлення про її зняття за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони. Одночасно до позовної заяви не долучено жодних доказів на підтвердження факту звернення позивачкою до нотаріуса із заявою про зняття заборони, матеріали справи не містять постанови нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії щодо скасування обтяження (заборони) нерухомого майна, що свідчить про передчасність звернення до суду з даним позовом. Крім того, відповідачем у справі стороною позивача зазначено Дунаєвецьку міську раду. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України\~сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Фактично відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється саме до нього. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Вимоги до змісту позовної заяви закріплені ст. 175 ЦПК України, із положень якої слідує, що визначення відповідача, предмета та підстав спору є обов`язком позивача. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Своє звернення з позовом саме до відповідача Дунаєвецької міської ради сторона позивача обґрунтовує тим, що саме уповноважена особа міської ради - державний реєстратор прав на нерухоме майно у випадку задоволення позовних вимог здійснюватиме реєстраційні дії щодо скасування арешту (заборони) на майно [PERSON] . Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Відповідно до ч. 6 ст. 31-2 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріус у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості, що має наслідком набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень одночасно зі вчиненням такої нотаріальної дії, самостійно формує та реєструє заяву про державну реєстрацію прав та проводить державну реєстрацію прав у порядку, передбаченому цим Законом. Отже, відповідно до чинного законодавства України процедура зняття заборони відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) відноситься до нотаріальних дій, які вчиняються саме нотаріусами, а не посадовими особами органів місцевого самоврядування. Нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) у тому числі на підставі рішення суду. При цьому, державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Нотаріус у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, що має наслідком набуття, зміну чи припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно одночасно зі вчиненням такої нотаріальної дії, самостійно формує та реєструє заяву про державну реєстрацію прав та проводить державну реєстрацію прав у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як було зазначено вище, якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони (п. 5.1 Глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Окрім того, як вже було зазначено, наявність заборони відповідно до пункту 4.19 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Обґрунтовуючи позовні вимоги сторона позивача посилається на те, що наявність обтяження унеможливлює оформлення [PERSON] права на спадщину, що порушує її законні права та інтереси як спадкоємця, проте одночасно у позові не обґрунтовано та не надано доказів того, що Дунаєвецькою міською радою, в тому числі, її уповноваженою особою - державним реєстратором прав на нерухоме майно, будь-яким чином чиняться перешкоди в оформленні позивачкою спадкових прав на належне померлому [PERSON] майно або порушуються, не визнаються або оспорюються права, свободи чи інтереси позивачки, при зверненні позивачки до державного реєстратора прав на нерухоме майно останній діяв в межах чинного законодавства України. Одночасно суд погоджується із посиланнями позивачки на те, що приватний нотаріус Магера Н.Ф., яка здійснила реєстрацію спірного обтяження не може бути відповідачем у справі, адже її діяльність припинена без призначення правонаступника, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 91, ч. 5 ст. 104 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні судом детально з`ясовувалось питання складу учасників та коло відповідачів у цьому позовному провадженні, під час якого позивач наполягав на тому, що права позивача порушені саме Дунаєвецькою міською радою, а нотаріус, що оформляє спадщину, права позивача не порушує. Клопотання про залучення співвідповідачів або залучення інших відповідачів до участі у справі позивачкою та її представником не заявлялось, не зважаючи на роз`яснення судом права на звернення із таким клопотанням під час проведення підготовчого судового засідання, як і клопотання про витребування матеріалів спадкової справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 в справі №523/9076/16-ц вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Таким чином, оскільки предметом позову є, в першу чергу, скасування обтяження майна у вигляді заборони з метою подальшого оформлення [PERSON] спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , суд доходить висновку, що позивачкою пред`явлено вимоги до неналежного відповідача, а тому такі вимоги є безпідставними, законодавчо необґрунтованими, з огляду на те, що, як встановлено судом, наявність заборони відчуження нерухомого майна не є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину, як це зазначає представник позивача, а особою, уповноваженою на зняття заборони є саме нотаріус (до якого позивач з приводу цього не звертався відповідно до матеріалів справи), а не державний реєстратор прав на нерухоме майно, оскільки позовні вимоги позивача за обраного ним спобу захисту спрямовані саме на скасування заборони. За таких\~обставин,\~враховуючи вищевикладене\~та те,\~що пред`явлення\~позову до\~неналежного відповідача\~є самостійною\~підставою для\~відмови у\~задоволенні позов,\~суд доходить\~висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до Дунаєвецької\~міської ради\~про зняття\~арешту з\~майна та\~виключення запису\~з Єдиного\~реєстру заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна задоволенню не підлягають. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed