Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

До Ковпаківського районного суду м. Суми за підсудністю із Сумського районного суду Сумської області надійшла позовна заява від ТОВ «ВІН ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову ТОВ «ВІН ФІНАНС» зазначено про те, що 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». 02.04.2018 року, ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір № 120440. Відповідно до\~індивідуальної частини\~договору №\~120440\~про надання\~фінансового кредиту,\~ТОВ «Авентус\~Україна»,\~надав відповідачу\~позику у\~сумі 7\~000\~грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 120440 від 02.04.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7 000 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 17980,00 грн., а саме: сума основного боргу - 4000,00 грн; сума боргу за процентами - 2160,00 грн; сума боргу за пенею та штрафами - 10920,00 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Також позивач просив стягнути 3 931,59 грн - інфляційне збільшення боргу та 1 619,68 грн - штрафних санкцій. Разом сума заборгованості відповідача [PERSON] становить 23 531,27 грн. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також просить відшкодувати понесені судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в сумі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5\~000 грн. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «ВІН ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу у спрощеному провадженні без виклику сторін, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, зазначеним у позовній заяві, та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позовну заяву не надала. Оскільки представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши всебічно і повно матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків Судом встановлено, що 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (а.с.9 на зв.). 02.04.2018 року, ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір № 120440 (а.с.15-16). Сума наданого кредиту 4\~000 грн (а не 7\~000 грн як зазначено в позовній заяві). Строк кредитування 30 днів. Фіксована процентна ставка 1,26% в день. В додатках до позовної заяви також містяться кредитні договори, укладені між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] № 58688 від 11.01.2018 року (на суму 3\~000 грн), № 95876 від 06.03.2018 р. (на суму 3\~500 грн). Однак, щодо даних кредитних договорів позовні вимоги не пред`являлись позивачем. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.45-48 на зв.). Як вбачається із довідки, виданої ТОВ «Авентус Україна», [PERSON] укладений кредитний договір № 120440 на суму 4\~000 грн, строком на 30 днів. Знижена процентна ставка 1,71% в день, стандартна процентна ставка 1,81% в день (а.с.28). Відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором № 120440, укладеним з ТОВ «Авентус Україна» від 02.04.2018 року. Відповідно до Розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 120440 від 02.04.2018 року, складеного первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», станом на дату відступлення прав вимоги сума боргу за тілом кредиту 4\~000 грн, за відсотками 2\~160 грн, сума боргу за пенею, штрафами 10\~920 грн, що разом складає 17\~980 грн (а.с.28 на зв). Відповідно до п. 3.4. зазначеного кредитного договору, у разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язань, процентна ставка встановлюється в розмірі 1,8% в день у межах строку надання кредиту. Відповідачу була видана сума кредиту в розмірі 4 000 грн, однак як саме нараховувалися відсотки на залишок тіла кредиту за користування кредитом, з Розрахунку заборгованості (а.с.28 на зв.), наданого позивачем, не вбачається. Крім того, судом встановлено, що на момент розгляду справи, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували правильність нарахування первісним кредитором відсотків за кредитним договором, штрафів/пені, зокрема, в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив, нараховуючи такі відсотки та штрафи/пеню, та які бажає стягнути позивач за даним позовом. На підтвердження заборгованості позивачем надано тільки довідку-розрахунок заборгованості, яка не відображає ні період, за який здійснювалось нарахування процентів, ні відсоткову ставку, на яку згідно договору мають нараховуватись відсотки, ні суму штрафів/пені. Звертаючись до суду з цією позовною вимогою ТОВ «ВІН ФІНАНС» просило стягнути, зокрема, нараховані проценти за кредитним договором № 120440 від 02.04.2018 року. 4000 грн сума кредиту * 1,8% в день = 72 грн/день відсотки. 72 * 30 (строк кредитування) = 2\~160 грн відсотків за договором. В той час, розмір пені/штрафів 10\~920 грн позивачем не доведена належними та допустимими доказами. З цього випливає що суми інфляційних втрат 3 931,59 грн та 3% річних 1\~619,68 грн, розраховані позивачем, також не підлягають стягненню, оскільки позивачем не доведена сума, що пред`являється до стягнення, на яку розраховані такі штрафні санкції. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ВІН ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2\~ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~ст. 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 02.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 120440. Також доведеним є укладений 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») договір факторингу № 1, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 120440. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведена сума штрафів/пені за Договором № 120440 від 02.04.2018 року, а отже і інфляційних втрат та 3 % різних, які обраховані з урахуванням суми заборгованості, що пред`являлася позивачем до стягнення, тому у позов слід задовольнити частково. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 120440 від 02.04.2018 року в сумі 6\~160 грн, яка складається з: 4\~000 грн заборгованості за тілом кредиту; 2\~160 грн - заборгованості за відсотками. В іншій частині вимог відмовити за необґрунтованістю. Разом з тим, позивач поніс витрати на правову допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору № 33 про надання правової допомоги від 22.03.2024 року, Акт прийому-передачі наданих послуг на суму 5 000 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений\~статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial