Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Поковба В.Ю. 30 грудня 2024 року, від імені позивачки пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 травня 2006 року, та стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , по 3\~000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В обгрунтування\~позову посилався\~на те,\~що 14 травня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, під час перебування у якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Спору із відповідачем щодо місця проживання дітей не має. Основними причинами розірвання шлюбу вважає те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння одне з одним. Вони вже більше п`яти років проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивачка разом із дітьми проживає у будинку своїх батьків, відповідач з ними не спілкується, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Крім того, оскільки відповідач відмовляється добровільно виконувати свої батьківські обов`язки щодо утриманні дітей, матеріально не допомагає та не приймає участі у їх вихованні, вважає, що має право звернутися з позовом про стягнення аліментів у примусовому порядку. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід та не має постійного місця роботи, однак він є молодим за віком, фізично здоровий, регулярно виїжджає за кордон на заробітки, інших дітей на утриманні не має, тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі по 3\~000 грн. на кожну дитину. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14\~січня 2025\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року витребувано від Глухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області інформацію про зміну прізвища та дати народження [PERSON] , [INFO] , с. Полошки, Глухівського району, Сумської області. Ухвалою суду від 11 липня 2025 року витребувано від Глухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області копію актового запису про зміну прізвища та дати народження [PERSON] , [INFO] , с. Полошки, Глухівського району, Сумської області. Позивачка [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Поковба\~В.Ю. у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із копій паспортів, свідоцтв про одруження, народження та зміну імен видно, що сторони зареєстрували шлюб 14 травня 2006 року, під час перебування у якому у них народилося двоє дітей:\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а. с. 5, 9, 10, 11, 12, 26, 27, 56). Із заяви по суті справи, видно, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а. с. 2 - 4). При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Із копій паспортів, свідоцтв про шлюб, народження, зміни імен, довідки № 758 від 21 червня 2024 року, акту обстеження дворогосподарства від 15 липня 2024 року відомо, що сторони є батьками двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою та перебувають на повному її утриманні (а. с. 5, 6, 8 12, 26, 27, 56). Згідно \~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей, відтак є підстави присудити кошти на їх утримання (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивачки. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3 196 грн. При призначенні розміру аліментів судом враховано те, що відповідач є\~ особою працездатного віку, має можливість працевлаштуватися, отримувати дохід та виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини, доказів, які б свідчили про його незадовільний стан здоров"я, а також докази про зміну сімейного стану та наявність на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні. Урахувавши наведені\~обставини,\~суд дійшов\~висновку про\~присудження аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1) ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, у зв`язку із задоволенням позову про розірвання шлюбу повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1211,20 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1). Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і її позов задоволено, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved