Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (далі позивач, ТОВ «Житлокомцентр») звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі- відповідачі, [PERSON] , [PERSON] ) в якому, з урахуванням заяви від 22.08.2025, просив стягнути солідарно з останніх заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 червня 2021 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 6951,65 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 1204,18 гривень, 3% річних у розмірі 279,90 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати. Зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 3028 гривень, витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень, також у разі незгоди відповідача із позовом, а саме участь адвоката у судових засіданнях, оформлення відповідей заперечень, додаткових пояснень очікується понести 15\~000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивача відповідно до договору від 21.12.2012 року визначено управителем та виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових територій з 01.04.2013 по 01.11.2021, зокрема багатоквартирного будинку [ADDRESS] . З 01.11.2021 по 30.09.2024, на підставі договору б/н про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] позивача визначено управителем даного будинку. З 01.10.2024 позивач не виконує функції управителя, договір припинено. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , а тому є споживачами житлово-комунальних послуг, що надавалися позивачем у період з 01.06.2021 по 30.09.2024. В період з 01.06.2021 по 30.09.2024 позивач надав послуги з утримання/ управління багатоквартирного будинку, але відповідачі у повному обсязі не сплатили їх, внаслідок чого станом на 01.05.2025 наявна заборгованість у розмірі 6951,65 гривень. Також у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за період з 21.07.2021 по 31.05.2025 позивачем нараховано 3% річних у розмірі 279,90 гривень, сума індексу інфляції у розмірі 1204,18 гривень, з врахуванням Постанови КМУ від 05.03.2022 №206. Ухвалою судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 02 липня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено учасникам їх права, порядок та строки подачі заяв по суті спору, роз`яснено право відповідачів клопотати про розгляд справи з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 23 липня 2025 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін відкладено на 19 вересня 2025 року, у зв`язку з тим, що не сплинув строк для надання відзиву на позов. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. 25 липня 2025 року відповідач [PERSON] , через систему «Електронний суд», подала відзив на позов в якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначила, що в період за який позивач просить стягнути заборгованість жодні послуги останнім фактично не надавалися, і виставлення рахунків без фактичного надання послуг, на думку відповідача, є незаконним. Також зазначила, що нарахування позивачем за спірний період 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним, оскільки на території України з 12.03.2020 по 30.06.2023 було запроваджено карантин, на період діє якого заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Також, одночасно із відзивом подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначивши, що такі не є співмірними складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~000 гривень є завищеними, неспівмірними з ціною позову, просила у разі задоволення позову зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 500 гривень. 01 серпня 2025 року представник позивача - адвокат Зарівна С.В., через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позов, зазначила, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надані належні докази, і викладені обставини не спростовані відповідачем [PERSON] . Зазначила, що у передбаченому законом порядку за спірний період від відповідачів акти-претензії до позивача не подавалися. Підтвердженням надання житлово-комунальних послуг належним чином та належної якості є відсутність звернень відповідача до позивача щодо порушень надання таких послуг, а також відсутність складених у відповідному порядку актів-претензій. Зазначила, що надані до відзиву на позов документи складені в 2013-2015 роках, та не охоплюють період за який заявлено позовні вимоги. Також зазначила, що інші, надані до відзиву документи не є належними та допустимими доказами ненадання ти неотримання житлово-комунальних послуг. Щодо незгоди відповідача із нарахуванням 3% річних та суми індексу інфляції зазначила, що згідно ЗУ №530-ІХ від 17.03.2020 заборонялося нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до зазначеного Закону відсутні заборони стосовно нарахування 3% річних та інфляційних витрат в період карантину, що не є штрафними санкціями. Також зазначила, що 3% річних та сума індексу інфляції не нараховані в період дії воєнного стану в Україні. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] з 19 квітня 1979 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] з 21 липня 2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади. Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради міста Кривого Рогу, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить будинок [ADDRESS] . Згідно додаткової угоди від 11 листопада 2013 року до вказаного договору, договір набуває чинності з 01.04.2013 та діє - безстроково. 01 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Договір набирає чинності з 01.11.2021. Також даним договором визначено, що спори та розбіжності, що можуть виникнути під час надання послуги з управління, якщо вони не будуть узгоджені шляхом переговорів між сторонами, вирішуються в судовому порядку. Невід`ємною частиною договору є: додаток 1 «Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності»; додаток 2 «Загальні відомості про будинок»; додаток 3 «Акт приймання-передачі технічної документації на будинок»; додаток 4 «Вимоги до якості послуги з управління будинком»; додаток 5 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території». 30 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.11.2021, згідно якої сторони вирішили припинити договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, внести зміни в п.37 та викласти його в новій редакції, а саме п.37 цей договір діє з 01.11.2021 по 30.09.2024, до повного виконання фінансових зобов`язань. Всі інші умови Договору залишаються без змін і є обов`язковими для виконання Сторонами. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору та діє протягом строку дії договору. Відповідно до розрахунку боргу за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість за період з 01 червня 2021 року по 30 вересня 2024 року, і станом на 01.06.2025 становить 6951,65 гривень. Згідно вказаного розрахунку у період з 01.06.2021 по 30.09.2024 нараховано за послуги з утримання будинків у споруд та прибудинкових територій/управління багатоквартирним будинком 10\~265,94 гривень, за вказаний період сплачено за послуги з утримання будинків у споруд та прибудинкових територій/управління багатоквартирним будинком 4065,61 гривень, у тому числі поточний період 3314,29 гривень, на погашення заборгованості минулих років 751,32 гривень. За вказаний період ТОВ «Житлокомцентр» нараховував щомісяця плату за надані послуги виходячи з площі приміщення 55,60 м.кв. та згідно до встановлених тарифів. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~ст.\~5\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» (\~далі-\~Закон)\~до житлово-комунальних\~послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком включає: -\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; -\~купівлю електричної\~енергії для\~забезпечення функціонування\~спільного майна\~багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В порядку п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно вимог ст. ст. 66, 67 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12, під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами. В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року\~(справа N 642/8210/16-ц , провадження N 61-7787св18)\~зазначено про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг. Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Аналогічна правова позиція викладена у постановах\~Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16). Фак надання послуг доведений позивачем наданими до суду доказами, а саме інформацією про ціну на послугу з управління багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , із зазначенням наданих послуг окремо по кожному місяцю, у спірний період. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 червня 2021 року по 30 вересня 2024 року, за надані позивачем послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , станом на 01 червня 2025 року заборгованість складає 6\~951,65 гривень. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно із\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання своїх обов`язків по утриманню будинку, управлінню будинку за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме стягнення солідарно з відповідачів\~ [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані у квартирі [ADDRESS] ,\~заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком, за період з 01 червня 2021 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 6\~951,65 гривень. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] щодо ненадання послуг позивачем у спірний період за який виникла заборгованість, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, надані до суду копії документів не є належними, достовірними та достатніми в розумінні ст. 77,79,80 ЦПК України. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню сума індексу інфляції у розмірі 1204,18 гривень та три проценти річних у розмірі 279,90 гривень. Щодо незгоди відповідача [PERSON] із нарахуванням суми індексу інфляції та трьох відсотків річних суд зазначає, що згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 17.03.2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID 19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Заборони щодо нарахування 3% річних та інфляційних витрат в період карантину відсутні. Також, суд звертає увагу, що 3% річних та інфляційні витрати були нараховані позивачем за період, на який не розповсюджується дія Постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022\~«Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень також належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved