Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

21.05.2025 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором № 491058770 від 19.11.2021 у розмірі 75 814,45 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 48 372,23 грн., заборгованості за відсотками 27 442,22 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 6\~551,44 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2021 між АТ «АЛЬФА БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 491058770, відповідно до якого АТ «АЛЬФА БАНК» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 48\~372,23 грн., з відсотковою ставкою 39,90 % річних, строк кредитування 60 місяців, дата повернення кредиту 22.11.2026, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені договором платежі в сумах, у строки та на умовах, що визначені кредитним договором. На порушення умов цього договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 24.02.2025 у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 75 814,45 грн. 12.08.2024 загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА БАНК» було затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». З наведених підстав позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді від 22.05.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб щодо [PERSON] , останнє відоме зареєстроване місце проживання якого знаходиться на тимчасово окупованій території України (а.с. 48). 19.06.2025 до суду надійшла інформація Міністерства соціальної політики України на виконання вищезазначеної ухвали про відсутність станом на 13.06.2025 в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб відомостей щодо відповідача (а.с. 51). Ухвалою судді від 23.06.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 53). Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошень про виклик, які здійснені 25.06.2025 та 25.08.2025, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у позовній заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.11.2021 [PERSON] було підписано оферту, адресовану АТ «Альфа-Банк» на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 491058770 (а.с. 28-29). 19.11.2021 ця оферта була акцептована АТ «Альфа-Банк» (а.с. 3233), внаслідок чого відповідач отримав кредит у розмірі 48\~372,23 грн. з відсотковою ставкою 39,90 % річних, строком на 60 місяців, тобто до 22.11.2026. Також, 19.11.2021 відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту, про що поставив свої підписи (а.с. 29 зворот-30, 31 зворот). Згідно з меморіальним ордером № 718051699 від 22.11.2021 позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 48 372,23 грн. (а.с. 34). Вказане також підтверджується випискою по особовим рахункам за період 19.11.202124.02.2025 (а.с. 3541). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З поданих АТ «СЕНС БАНК» розрахунків заборгованості випливає, що станом на 24.02.2025 [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору має заборгованість у розмірі 75 814,45 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 48 372,23 грн., заборгованості за відсотками 27 442,22 грн. (а.с. 42). Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені позивачем у розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 43). У позовній заяві представник позивача просила також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 551,44 грн. Водночас, окрім договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «СЕНС БАНК» та АО «СмартЛекс», позивач не надав доказів понесення витрат на правничу допомогу. Отже, питання про стягнення витрат на правничу допомогу може бути розглянуто судом в порядку ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України після ухвалення рішення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved