Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

24.06.2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.06.2025р. вищевказана справа надійшла в провадження головуючому судді (суддя-доповідач) Крамар О.М. В порядку ч. 6 ст.\~187\~ЦПК України було\~витребувано інформацію\~щодо зареєстрованого\~місця проживання\~відповідача. Згідно відповіді виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Жовте, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про підсудність цивільної справи Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 15.04.2018 року вона та відповідачка [PERSON] уклали договір позики, підписаний позивачкою та відповідачкою. 15.04.2018 року за договором позики відповідачка [PERSON] взяла у неї в борг 280\~000 гривень на строк до 15.04.2022 року. Крім того, до договору позики [PERSON] власноручно написана розписка від 15.04.2018 року, підписана відповідачкою [PERSON] . Свої зобов`язання за договором позики відповідачка [PERSON] не виконала, у встановлений строк до 15.04.2022 року позичені кошти позивачці [PERSON] не повернула. Відповідачка [PERSON] на вимоги щодо повернення боргу відповідала, що в неї відсутні вільні кошти. Про необхідність виконання зобов`язань за договором позики на адресу [PERSON] 06.03.2023 р. та 14.09.2024 р. направлені вимоги позивачкою [PERSON] , однак відповідачка не виконала свої зобов`язання по сплаті боргу за договором позики (а. с. 15 - 16). Станом на 10.06.2025 року борг не повернений, сума боргу становить 280\~000 гривень. На теперішній час відповідачка ухиляється від повернення боргу. За таких обставин позивачка [PERSON] була змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу 280 000 гривень. 21 липня 2025 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини свого неприбуття суду не пояснила, клопотань та заперечень до суду не подала. На адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення з позначкою, що 12.08.2025 поштове відправлення отримано позивачкою [PERSON] . Відповідачка [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до вимог ЦПК України, на останню відому адресу Відповідачки направлена копія ухвали про відкриття провадження, а також позовна заява з додатками. 04.08.2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відповідачки [PERSON] надійшла заява про визнання нею позовних вимог в повному обсязі. Просить суд розглянути справу та ухвалити рішення без участі відповідача. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та/або відзиву на позовну заяву відповідачка [PERSON] суду не надала. 06.08.2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення про отримання 02.08.2025 р. відповідачкою [PERSON] поштового відправлення, що вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. Відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 квітня 2018 року [PERSON] у [PERSON] взяла у борг 280\~000 гривень. Вказану суму зобов`язалася повернути до 15 квітня 2022 року, що підтверджується копією договору позики від 15.04.2025 р., що міститься у матеріалах справи (а. с. 5 6). Факт отримання відповідачкою [PERSON] грошових коштів у розмірі 280\~000 гривень, а також зобов`язання повернення, підтверджується копією розписки до договору позики від 15.04.2028 року про отримання позики, що міститься у матеріалах справи (а. с. 7). Копією паспорту [NUMBER] виданого 11.03.2003 року Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, відповідно якому встановлена особа відповідачки [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (12 14). Копією паспорту [NUMBER] виданого 29.04.1996 року Дубенським МРВ УМВС України у Рівненській області, копією картки фізичної особи платника податків від 02.12.2003 р. про одержання ідентифікаційного номера [NUMBER] , відповідно яким засвідчена особа позивачки [PERSON] , [INFO] (а. с. 8 - 11). Статтею 1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики, як визначено в ст. 1047 ЦК України, укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України в постанові від 18.09.2013 у справі №6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. При цьому, відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтями 526, 527, 530\~ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16\~ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов`язку в натурі. За приписами ч. 1, 2 ст.\~533\~ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивачка, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, звернулася до відповідачки [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за договором позики в валюті гривня. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] є позичальником, яка не виконує належним чином свої зобов`язання за договором позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю [PERSON] що є підставою для примусового стягнення суми боргу у розмірі 280\~000 гривень за договором позики від 15 квітня 2018 року. За змістом ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] є позичальником, яка не виконує належним чином свої зобов`язання за договором позики щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми боргу позикодавцю [PERSON] , що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості за договором позики від 15 квітня 2018 року, в розмірі 280\~000 гривень. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати по сплаті нею судового збору в розмірі 2\~800,00 грн., який підтверджений квитанцією № 4 від 10.06.2025 року про сплату судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved