Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

До Гайсинського районного суду Вінницької області 21.01.2025 року надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] , з 16.01.2013 року по 14.12.2023 рік фактично проживала однією сім`єю, як жінка з чоловіком без шлюбу з [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Смерть [PERSON] відбулася внаслідок його загибелі під час проходження ним військової служби в ЗСУ. У заявниці виникло право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі [PERSON] . Інша особа, яка має право на отримання такої грошової допомоги є мати [PERSON] - [PERSON] , яка є заінтересованою особою. Заявниця є матір`ю одиночкою, постійно відкладала офіційну реєстрацію шлюбу з померлим [PERSON] , він постійно дорікав цим, що вона живе з ним у неофіційному шлюбі, бо сам їй постійно говорив, що правильно буде, щоб шлюб був зареєстрований, але зареєструвати шлюб із [PERSON] вони не встигли, тому що його призвали на службу в ЗСУ під час мобілізації. З померлим вони жили душа в душу в житловому будинку, який вони спільно придбали за спільно нажиті грошові кошти. [PERSON] прийняв доньку заявниці як рідну, вони один одного дуже любили. У зв`язку з даними обставинами, заявниця була змушена звернутися до суду. Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 27.01.2025 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. 26.02.2025 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В. Справу суддя отримала 27.02.2025 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 року повернуто до Гайсинського районного суду Вінницької області для належного оформлення матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. 02.04.2025 року вищевказану справу повернуто до Приморського районного суду м. Одеси. Справу суддя отримала 03.04.2025 року. Ухвалою суду від 14.04.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 19.05.2025 року. До суду 07.05.2025 року від представника Міністерства оборони України - Дідух С.П. надійшла заява, в якій просив заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишити без розгляду у зв`язку з наявністю спору. До суду 14.05.2025 року від представника [PERSON] - адвоката Катрич П.С. надійшла заява, в якій просив викликати у судове засідання в якості свідків: заявницю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До суду 18.05.2025 року заінтересована особа [PERSON] надала заяву, в якій проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечувала, просила заяву задовольнити, справу розглядати за її відсутністю. У судовому засіданні 09.05.2025 року були присутні [PERSON] та представник заявниці - адвокат Катрич П.С., надали суду пояснення щодо обставин справи, зазначивши, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] з (спочатку жили в м. Києві, а потім переїхали жити до нього в село Кузьминці), який загинув, як жінка з чоловіком на протязі більш ніж десять років, вели спільне господарство, обробляли город, їх відносини були довготривалі та притаманні як чоловіку та дружині, тому вона має право отримати одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю [PERSON] . Зазначили, що [PERSON] не був одружений, дітей не має, доньку [PERSON] вважав своєю рідною дитиною. Мати [PERSON] - [PERSON] на даний час не зверталася до МОУ з заявою про отримання допомоги, оскільки у заявниці з нею є усна домовленість щодо звернення з такими заявами одночасно. Просили викликати у судове засідання в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Пояснила, що вона проживала разом із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу за адресою: с. Кузьминці, спочатку у його матері, а потім вони наймали будинок, жили окремо від матері, та згодом викупили цей будинок за адресою [ADDRESS] , про що є розписка, та робили в ньому разом ремонт, купляли спільно інші речі, працювали обидва, ходили у гості разом як сім`я, піклувались один за одного, жили як звичайна сільська сім`я. У всіх документів в особовій справі вона записана як дружина. Заявниця обробляла огород. Коли призвали [PERSON] до ЗСУ, то вона весь час йому як дружина відправляла речі, допомагала у придбанні і відправці необхідних речах, постійно телефонували один одному, потім він зник і саме їй принесли повідомлення про те, що він зник безвісті. Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, були повідомлені належним чином. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника [PERSON] - адвоката Катрич П.С., викликано у судове засідання в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розгляд справи відкладено на 16.07.2025 року. До суду 15.07.2025 року від представника [PERSON] - адвоката Катрич П.С. надійшла заява, в якій просив витребувати з Гайсинського відділу ДРАЦС наступну інформацію та підтверджуючі їх документи, а саме: - чи перебував в зареєстрованому шлюбі [PERSON] , [INFO] станом на 14.12.2023 року? - чи були у [PERSON] , [INFO] , діти, інформація про народження яких зареєстрована в установленому законом порядку? У судове засідання 16.07.2025 року з`явилися [PERSON] , її представник - адвокат Катрич П.С., також були допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які надали пояснення щодо обставин даної справи. До суду 18.05.2025 року заінтересована особа [PERSON] надала заяву, в якій проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечувала, просила заяву задовольнити, справу розглядати за її відсутністю. Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Представник [PERSON] - адвокат Катрич П.С. просив витребувати з РАЦС інформацію щодо батьківства та реєстрацію іншого шлюбу [PERSON] . Просив долучити до матеріалів справи відповіді з Гайсинського відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) та з [INFO] . Зазначив, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 17.09.2025 року з метою витребування доказів. Ухвалою суду від 16.07.2025 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Катрич П.С. про витребування доказів задоволено. Витребувано з Гайсинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ): - інформацію та за наявністю повний Витяг про реєстрацію шлюбу [PERSON] , [INFO] , уродженця Дніпропетровської області, Апостолівського району, с.Пам`ять Ілліча; - інформацію та за наявністю повний Витяг про народження, в якому [PERSON] , [INFO] , зазначений батьком. До суду 04.09.2025 року на виконання ухвали суду від 16.07.2025 року від Гайсинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист, відповідно до якого не виявлено актових записів про шлюб та народження дітей відносно гр. [PERSON] , [INFO] . У судове засідання 17.09.2025 року з`явився представник [PERSON] - адвокат Катрич П.С., просив заяву задовольнити, зазначивши, що померлого не перебував ні з ким у шлюбі та не має дітей, свідки підтвердили усі обставини справи. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 26.09.2025 року. У судове засідання 26.09.2025 року учасники не з`явилися, були повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] - адвоката Катрич П.С. до суду надійшла заяви про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. До суду 18.05.2025 року заінтересована особа [PERSON] надала заяву, в якій проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечувала, просила заяву задовольнити, справу розглядати за її відсутністю. Представник Міністерства оборони України про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. з 30.09.2025 року по 07.10.2025 року, датою складення цього судового рішення є 08.10.2025 року. Дослідивши матеріали справи, надані пояснення, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.09.2024 року Виконавчим комітетом Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис № 57. Він загинув у результаті бойових дій під час захисту Батьківщини. (а.с. 25). [PERSON] є мати загиблого [PERSON] , [INFO] , яка письмово підтвердила проживання заявниці разом з [PERSON] однією сім`ю як чоловік та жінка без шлюбу з 16.01.2013 року по 14.12.2023 року та не заперечує проти задоволення заяви, засвідчені секретарем виконкому Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (а.с. 84). Заявниця просить встановити факт проживання її з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина у період з 16.01.2013 року по 14.12.2023 року. Метою заяви є отримання заявницею права на компенсацію грошової допомоги членам сімей загиблих (померлих) військовослужбовців. З пояснень заявниці вбачається, що вона разом з [PERSON] проживали разом як чоловік та жінка починаючи з січня 2012 року, спочатку вони разом та її на той час малолітньою донькою (було 2 роки) всі проживали в [ADDRESS] , а потім з 16 січня 2015 року переїхали жити до села Кузьминці Гайсинського району Вінницької області, де жила його родина, мати, та сестри. Тоді вони приїхали у зв`язку з смертю родича. Спочатку вони проживали в будинку його матері, а згодом в 2017 року перебрались жили окремо в с. Шурівці, знімали житло. Згодом чоловік працевлаштувався там же на пилораму і згодом вони обидва працювали і викупили цю хату за 32 000 грн., про що є відповідна розписка від колишньої власниці. Спочатку вона отримала повідомлення про те, що [PERSON] в грудні 2023 року зник безвісті, а згодом на його матір у вересі 2024 року прийшло повідомлення про його загибель. Мати не здавала тест на ДНК, а здавала його сестра, з якою вона разом їздила, щоб ідентифікувати загиблого. Її доньку він сприймав як свою рідну доньку, яка також вважає його своїм батьком, бо він за неї весь час піклувався і любив. Вони жили як одна сім`я, про що також свідчать і надана фото. За час спільного проживання придбали телевізор,мікрохвильову піч, електром`ясорубку,планшет дитині, телефон, який після його загибелі їй передали і знаходиться у її користуванні. В матеріалах справи наявні фотографії з зображенням померлого [PERSON] , з донькою заявниці, на весіллі у родичів разом з заявницею, про що в судовому засіданні підтвердила заявниця та допитані свідки (а.с. 29-33). Судом встановлено, що померлий [PERSON] , [INFO] , не перебував у шлюбі, не має дітей. Зазначене підтверджується відповіддю Гайсинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.09.2025, відповідно до якого не виявлено актових записів про шлюб та народження дітей відносно гр. [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді на адвокатський запит Гайсинського РТЦКтаСП від 27.05.2025 року встановлено, що ніхто не звертався до них с заявою про виплату грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що проживає у селі Кузьминці Гайсинського району Вінницької області, знає заявницю десь 10 років, познайомилась з нею спочатку на похованні батька [PERSON] . А потім влітку - ще раз на весіллі десь в 2013 році, [PERSON] - невістка брата свідка, яка є рідною сестрою померлого [PERSON] - чоловіка заявниці. Разом були на весіллі рідної сестри [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] приходили у гості, вони жили весь час разом в одному селі. В січні переїхали до матері померлого, потім знімали хату у тітки [PERSON] , а потім у сусідньому селі Щурівці, де [PERSON] також і працював на пилорамі у приватному господарств та пізніше придбали поряд будинок у [PERSON] , де постійно проживали і обробляли разом огород. [PERSON] дуже любив заявницю та її доньку, вони усюди були разом, він був дуже працьовитий, гарний майстер. Вони дружили родинами, померлий ставився до дитини заявниці як до рідної, жили як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [PERSON] пішов на війну, заявниця весь час йому відправляли посилки, і 14.12.2023 року його вбили. Коли [PERSON] працював, то свідок з ним щоденно зустрічалась. Оскілки також працювала у тому ж приватному господарстві. Свідок спілкувався також з [PERSON] по телефону, і він також їй розповідав ,що йому допомагає [PERSON] , бо це його дружина, він так вважав весь час. Свідок [PERSON] пояснила, що живе у с. Кузьминці, знає заявницю з 2013 року оскільки це село і всі про всіх знають, чоловік заявниці - [PERSON] , працював з нею з 2018 року, вона працювала сортувальником пілорами, а заявниця приносила йому кожен день їсти. [PERSON] називав заявницю своєю дружиною. Вони завжди дружно жили, у них була донька, були як сім`я, не сварилися, жили як чоловік та жінка десь з 2012-2013 років, разом у 2013 році були на весіллі його сестри. Хату купили за спільні кошти і там жили, обробляли огород. Разом їздили скуповуватись у районний центр м. Гайсин, купували одяг, та інше, де і досі проживаю заявниця. Поховала [PERSON] заявниця разом з його сестрою. Свідок [PERSON] пояснив, що живе у с. Кузьминці десь з 2016 року, знає всіх, також знав померлого з 2018 року, бо він прийняв свідка на роботу в 2018 році оператором деревообробних верстатів, де він є директором (ВК «Контакт-90», ТОВ «ТНД»- на пілорамі та ФОП). З заявницею знайомий заочно. Бачив заявницю з 2018 року в селі та знав, що вона дружина померлого і вони разом в селі жили. Померлий звертався до нього в серпні 2018 з приводу допомоги в купівлі будинку в селі, бо вони з заявницею приїздили з іншого міста та наймали житло, і свідок надав їм кошти для купівлі цього будинку біля 32 000 грн. з прибудинковою територією і городом, а потім [PERSON] ці кошти поступово йому повернув. Увесь час свідок знав, що померлий та заявниця жили як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, а потім з`ясувалось, що вони не одружені, не бачив їх окремо, що ніхто не піддає сумніву. [PERSON] мобілізували до ВСУ і він в грудні 2023 року пропав безвісті, потім в серпні 2024 року знайшли тіло, він допомагав у організації проведенні ДНК експертизи і впізнання, возив до слідчого заявницю та його сестру. Тільки тоді він дізнався що у загиблого є і мати, яка живе у їх селі, та яка відмовилась їхати на експертизу, і він допомагав відвезти на експертизу його рідку сестру на повторну ДНК експертизу в м. Черкаси, потім його поховали заявниця та сестра. Весь час свідок знав [PERSON] як добросовісного та найкращого робітника, все вмів полагодити. У якого була сім`я, це заявниця та донька, потім дізнався що того була не його рідна донька, проте він до неї відносився з любов`ю, як до рідної. У всіх документах особистої справи [PERSON] (заявниця) записана як його дружина. Між ними був цивільний шлюб. Підтвердив, що він надавав матеріальну допомогу на придбання будинку сім`ї [PERSON] та [PERSON] після його зникнення він дізнався, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що у заявниці є дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.03.2010 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 121, батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька були зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 27, 28). На підтвердження факту проживання однією сім`єю [PERSON] з померлим [PERSON] суду були надані наступні докази: - розписку [PERSON] від 16.02.2021 року про отримання від [PERSON] грошових коштів у розмірі 32 000 грн. за переданий нею житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6), між тим суд не бере її до уваги, оскільки відсутні відомості щодо проживання заявниці [PERSON] ; - довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 279, виданої 05.12.2024 року Виконавчим комітетом Кузьминецького Старостинського округу Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, відповідно до якої за адресою: [ADDRESS] проживають без реєстрації [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7); - довідку № 280, виданої 05.12.2024 року Виконавчим комітетом Кузьминецького Старостинського округу Кунківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, відповідно до якої [PERSON] проживала разом із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] у період з 16.01.2015 року по 14.12.2023 року (а.с. 8); - квитанції від 30.10.2023 року на послугу «екстра заміна», проте суд не бере їх до уваги оскільки в них відсутня інформація щодо ідентифікації (а.с. 9-19); - сповіщення сім`ї від 19.09.2024 року № 10040, яким було повідомлено [PERSON] , мати померлого, що її син [PERSON] вважається загиблим [INFO] (а.с. 26), між тим суд не бере його до уваги, оскільки заявниця [PERSON] у даному сповіщенні не значиться. З витягу зі Спадкового реєстру від 26.05.2025 року № 381308396 (а.с. 103) вбачається, що відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . Відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16-1 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 відступила від висновків Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18 та Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, згідно з якими спори про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги не належать до цивільної юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду визначила, що поточний підхід до визначення юрисдикції у справах, що стосуються встановлення юридично значущих фактів, є неефективним. Проблема полягає в тому, що такий підхід залежить від мети, з якою заявник звертається до суду, а також від наявності у нього певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із державними органами. Це не лише не забезпечує ефективного захисту прав заявника, але й створює складнощі, оскільки вимагає залучення судів різної юрисдикції. Отже, суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні. Виходячи з наведеного суд вбачає що відсутній спір з приводу спадкового майна, встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а тому заява міністерства оборони України не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/10701/20 (провадження № 61-9778св23). Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року у справі № 5-рп/99 членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Отже, для встановлення проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу для права отримання спадщини за законом чи будь-яких інших соціальних виплат необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю, що узгоджується із правовою позиціє ВС, викладеною у постанові від 03.05.2018 у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18). Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України. Суд вважає, що заявниця повністю довела обґрунтованість заяви щодо наявності перешкод у її праві на отримання одноразової грошової компенсації заявник не має іншої можливості це довести. За змістом ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предметом доказування в даній справі є встановлення двох юридичних фактів: - проживання позивача однією сім`єю разом із спадкодавцем; - тривалість такого проживання. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved