Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Заявник [PERSON] через представника - адвоката Горобець С.О. звернулась до Кам`янського районного суду Черкаської області з заявою, де просять встановити факт народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] у місті Сімферополь, АР Крим, Україна. Батьками дитини, є [PERSON] , громадянка України, та [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Шлюб батьків зареєстровано 19.11.2011 року, Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 1115. На території м.Сімферополь АР Крим, де народилася дитина, діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. У зв`язку з тим, що виписаний епікриз та свідоцтво про народження дитини, отримане на території АР Крим зразка Російської Федерації є недійсним, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України відсутня, саме з вказаних обставин, з метою реєстрації народження дитини на території України та отримання свідоцтва про народження дитини, заявник звернулася до суду, та просить встановити даний факт. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 18.04.2022 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявники та їх представник, у судове засідання не з`явилися. Представник заявника надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги заяви підтримує, просить її задовольнити, а розгляд справи провести без його та заявника участі. Представник зацікавленої особи - Кам`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у судовому засіданні вимоги заяви визнала повністю, не заперечувала щодо встановлення факту народження дитини на окупованій території. Також просила звернути увагу на зазначенні у рішені суду повних відомостей про батьків, а саме ПІБ, громадянство, дата народження, місце реєстрації (проживання), ідентифікаційний код. Суд розглядає справу в порядку окремого провадження за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши думку присутніх сторін по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 листопада 2011 року, між [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, та [PERSON] , [INFO] , громадянином України, було зареєстровано шлюб. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2011, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 1115. Згідно паспортних даних , заявник та її чоловік є громадянами України. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданного Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 23.12.2011 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована за адресою:\~\~[ADDRESS] . Також наявна відмітка про сімейний стан. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Нижньогірським РВ ГУМВС України в в Криму 16.01.2003 вбачається, що [PERSON] , є громадянином України . Відповідно до відмітки про сімейний стан 19.11.2011, зареєстрував шлюб з [PERSON] .. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] \~від 23.11.2024,\~виданого:\~99100006\~відділом м.Сімферополя\~Департамента запису\~актів \~громадянського стану\~Міністерства юстиції\~Республіки Крим від 23.11.2024 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , місце народження Російська Федерація, Республіка Крим, м.Сімферополь, батько [PERSON] , мати [PERSON] . При наданні оцінки свідоцтву про народження дитини, як доказу, приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Відповідно до справки про народження № 151 вбачається, що [INFO] народився в м.Сімферополь [PERSON] . Копією талона № 2 «відомості акушерського стаціонара про роженицю», виданого ДБУЗ РК «Сімферопольський клінічний батьківський будинок № 2» та виписним епікризом, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , у віці 39 років, [INFO] поступила в акушерське відділення, де о 6 год.30 хв. [INFO] народила дитину, вагою 3630 кг., зростом 52 см.. Виписана з відділення 20.11.2024. Факт народження\~дитини [INFO] ,\~а саме\~ [PERSON] ,\~від батьків\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~також в\~судовому засіданні\~був підтверджений\~показами свідків,\~а саме\~батька заявника\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~ Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, видані органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавляє можливості батьків дитини, які є громадянами України, зареєструвати народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані з народженням, зокрема, що стосується перетину кордону держави Україна. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» роз`яснив, що враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та реалізації цілої низки прав людини. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. При цьому, відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження їх дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, в зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню. Прізвище, ім`я та по батькові дитини батьки визначили як: [PERSON] . Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України ( ч.4 ст.317 ЦПК України).

Outcome: approved