Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Комунальне підприємство Звягельської міської ради Звягельтепло (далі Підприємство) 24.06.2025 звернулось до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за комунальну послугу, посилаючись на те, що [PERSON] 14.10.2021 підписала заяву-приєднання до Публічного договору, однак не в повному обсязі оплачувала спожиту нею послугу, внаслідок чого утворилася заборгованість: 20245,99 грн послуга з постачання теплової енергії за період із жовтня 2021 по квітень 2025 року включно; 281,10 грн плата за абонентське обслуговування за період з липня 2024 року по квітень 2025 року включно. Зазначає, що відповідачка укладала заяву про реструктуризацію заборгованості, однак умови вказаного договору не виконує, борг та поточні нарахування не сплачує. Підприємство попереджало [PERSON] про наявність та необхідність погашення заборгованості, проте остання на усні та письмові повідомлення не реагує, боргу добровільно не сплачує, у зв`язку із чим просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість у примусовому порядку. Ухвалою від 03.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористалась. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією, які надаються позивачем відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830. Квартира відповідачки розташована у багатоквартирному житловому будинку, послуга з постачання теплової енергії у якому надається КП ЗМР «Звягельтепло». Підприємство розмістило текст публічного договору приєднання на вебсайті підприємства і він є загальнодоступним. Відповідно до ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги було запроваджено новий перелік житлово-комунальних послуг, зокрема постачання теплової енергії замість послуги з централізованого опалення. Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обов`язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі Правила № 830). Встановлено, що Комунальне підприємство Звягельської міської ради Звягельтепло надає послуги з постачання теплової енергії (далі послуги) у м. Звягель Житомирської області. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно до п.1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830" було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Відповідно до пункту 4 Публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. [PERSON] 14.10.2021 підписала заяву-приєднання до Публічного договору, а тому вважається такою, що приєдналась до умов такого договору. Відповідач не в повному обсязі оплачувала спожиті нею послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 20527,09 грн., з якої: 20245,99 грн послуга з постачання теплової енергії за період із жовтня 2021 по квітень 2025 року включно; 281,10 грн плата за абонентське обслуговування за період з липня 2024 року по квітень 2025 року включно. Крім того, 10.06.2024 між Підприємством та відповідачкою було укладено договір №001000 про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення, яким Підприємство реструктуризувало заборгованість, що утворилася станом на 10.06.2024 на суму 28650 грн на період із 01.06.2024 до 04.04.2025, однак вказана заборгованість сплачена не була. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved