Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] , виданої Сумською камвольно-прядильною фабрикою 05 жовтня 1987 року. Від заявниці надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, просить суд заяву задоволити. Заінтересована особа про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23 вересня 1965 року, виданим Золотопотіцькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 5). 14 жовтня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серія [NUMBER] від 14 жовтня 1984 року, виданого Львівським палацом урочистих подій. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила дівоче прізвище - [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до копії диплома [NUMBER] у 1987 році заявниця закінчила Львівський ордена Леніна політехнічний інститут ім. Ленінського комсомолу та отримала диплом інженера-електрика (а.с. 7). У 1987 році заявниця влаштувалася на роботу до Сумської камвольно-прядильної фабрики, де їй 05 жовтня 1987 року вперше оформили трудову книжку серії [NUMBER] . При внесенні відомостей про дату її народження на першій сторінці трудової книжки зазначено « [INFO] » - виправлено на « [INFO] » (а.с. 3), що не відповідає даним свідоцтва про народження та даним паспорта № [NUMBER] (а.с. 8). Вказані розбіжності унеможливлюють підтвердити наявний трудовий стаж для оформлення пенсії. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановити факт належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібне їй для підтвердження наявного пенсійного стажу для оформлення пенсії. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved