Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі банк/кредитодавець) та [PERSON] (далі клієнт/відповідач/позичальник) було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1042/82/0259557 (далі кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 30 905,31 грн., а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки визначені договором (п.п. 1.1, 1.1.1 договору). Відповідно до умов кредитного договору, кредит видається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 29 700 грн. На сплату страхового платежу на користь Страховика в розмірі 1 205,31 грн. Дата повного погашення кредиту 14.12.2022 р. Строк кредиту становить 48 місяців, з дати надання кредиту. Процентна ставка фіксована та становить 33,9 % річних. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 014/1042/82/0259557 від 14.12.2018 року підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, як зазначено в позовній заяві, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. 18.01.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у страхуванні № 010/1042/82/0228842, відповідно до якого з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатньо) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (далі кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій за КР або шляхом договірного списання банком коштів кредиту КР у випадках, визначених договором. Метою кредиту є придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Максимальний ліміт кредиту за договором складав 200 000,00 грн., а розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення договору 33 000,00 в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 1 договору. Строк кредиту становив 48 місяців і починався з 18 січня 2018 року по 18 січня 2022 року. Відповідно до п.п 3.1 кредитного договору банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримає листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на продовження строку користування кредитом. В разі настання обставин, передбачених п. 2.3 або п. 2.5. строк кредиту може бути продовжений банком без пере випуску ПК до КР клієнта та без права отримання кредиту виключно з метою виконання клієнтом обов`язку погашення кредиту. Відповідно до вищевикладеного дата початку кредиту 18.01.2018, а кінцевий термін повного погашення кредиту (з урахуванням пролонгації договору) до 18.01.2026 року. Згідно з умовами договору процентна ставка фіксована та становить 42,0 % річних. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 010/1042/82/0228842 від 18.01.2018 року підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, як зазначено в позовній заяві, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. 06.07.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі банк/кредитодавець) та [PERSON] (далі клієнт/відповідач/позичальник) було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/425544 (далі кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 104 058,27 грн., а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки визначені договором (п.п. 1.1, 1.1.1 договору). Відповідно до умов кредитного договору, кредит видається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 100 000 грн. На сплату страхового платежу на користь Страховика в розмірі 4 058,27 грн. Дата повного погашення кредиту 06.07.2022 р. Строк кредиту становить 48 місяців, з дати надання кредиту. Процентна ставка фіксована та становить 29,9 % річних. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 014/380805/82/425544 від 06.07.2018 року підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, як зазначено в позовній заяві, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. 20.12.2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстрів боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» набуло права грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитними договорами: № 014/1042/82/0259557 від 14.12.2018 сума заборгованості становить: 13 766,53 грн., з яких 11 979,85 грн. сума заборгованості за кредитом , 1 786,68 грн. сума заборгованості за процентами; № 010/1042/82/0228842 від 18.01.2018 сума заборгованості становить: 46 717,20 грн., з яких 39 583,00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 5 777,12 грн. сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1 357,08 грн. сума заборгованості за відсотками; № 014/380805/82/425544 від 06.07.2018 сума заборгованості становить: 23 105,37 грн., з яких 20 320,88 грн. сума заборгованості за кредитом, 2 784,49 грн. сума заборгованості за процентами. Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» заборгованість за кредитними договорами: № 014/1042/82/0259557 від 14.12.2018 сума заборгованості станом на 24.01.2023 становить: 13 766,53 грн.; № 010/1042/82/0228842 від 18.01.2018 сума заборгованості станом на 22.12.2022 становить: 46 717,20 грн.; № 014/380805/82/425544 від 06.07.2018 сума заборгованості станом на 21.02.2023 становить: 23 105,37 грн. Стягнути з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» судові витрати в розмірі 9 084,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката - 4 200,00 грн. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено частково. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не направив свого представника (а.с. 161). Через систему «Електронний суд» 28.09.2025 представником позивача Титаренком В.В. було подано заяву, у якій він просив розгляд справи проводити без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити їх, не заперечує проти прийняття заочного рішення (зареєстровано за вх.№ 4196 від 29.09.2025). Відповідачу [PERSON] копія ухвали від 19.05.2025, судові повістки про виклик до суду, були надіслані судом на адресу місця проживання відповідача, зареєстровану у встановленому законом порядку. Однак, конверти повернулися до суду з відміткою органів поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 142-143; 149-150; 157-158; 162-163). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тобто, відповідач є належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання в силу вимог ст. 128 ЦПК України. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзив на позовну заяву. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Як визначено ч. 1 ст. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на те, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин такої неявки, не подав відзив, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність усіх умов для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України (ч. 2 ст. 281 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). В силу приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 18.01.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву до договору банківського обслуговування (укладеного підписанням угоди № 2-1329053 від 04.1.2016) № 010/1042/82/0228842 (а.с. 32-34). Згідно з п. 1.1 на умовах цієї заяви, з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на картковому рахунку (далі - КР), надати в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування (проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом договірного списання коштів кредиту з КР у випадках, визначених договором. Метою кредиту є придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб , не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.1.2 та п.1.3 максимальний ліміт кредиту складає 200 000,00 грн., в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту, а розмір поточного ліміту на дату підписання договору 33 000,00 Згідно з п.1.4. строк кредиту це сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. На дату пілписання заяви строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 18 січня 2018 р. та закінчується по 18 січня 2022 р. Відповідно до п.1.5 Проценти (за користування кредитом), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, 42 % річних. Згідно з п. 3.1 Строк кредиту встановлений пунктом 1.4 Заяви. Без укладання додаткових заяв (договорів) до заяви, банк має право продовжити строк кредиту на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку кредиту банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку кредиту. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якого суми коштів після продовження строку кредиту розглядається сторонами як згода клієнта на продовження строку кредиту. В разі настання обставин, передбачених пунктом 2.3. або 2.5. заяви, строк кредиту може бути подовжений банком без пере випуску ПК до КР клієнта та без права отримання кредиту виключно з метою виконання клієнтом обов`язку погашення кредиту. Як вбачається з умов видачі кредиту (додаток №1 до заяви про надання кредиту «Кредитна картка» №010/1042/82/0228842 від 18.01.2018 р.): сума поточного ліміту кредиту згідно заяви 33 000,00 грн.; строк кредиту 48 місяців; процентна ставка при користуванні кредитом протягом пільгового періоду 0.0 %; процентна ставка при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду 42.0 %; дата щомісячного платежу 20 число кожного місяця; розмір щомісячно нарахованих процентів за кредитом: при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду 1177.15, при користуванні кредитом протягом пільгового періоду 0.00; розмір щомісячного платежу: за умови користуванні кредитом в межах пільгового періоду 1650.00, за умови користування кредитом поза межами пільгового періоду 3832.15; страховий платіж 231.00; неустойка 1% (мін. 50грн.) (а.с.35). Крім того, відповідач 18.01.2018 підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с. 38-41). Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору №010/1042/82/0228842 від 18.01.2018 року підтверджується копією виписки по рахунку (а.с. 42-54). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №010/1042/82/0228842 від 18.01.2018 за період з 20.01.2018 по 22.12.2022 [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 22.12.2022 у розмірі 46 717,20 грн., з яких 39 583,00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 5 777,12 грн. сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1 357,08 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 56-57). 06.07.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері стахування №014/380805/82/425544. Згідно з п. 1.1 договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Укладання договору здійснюється в рамках спільної акції, що проводиться кредитором та страховиком, та є підставою для надання клієнту передбачених цим пунктом 1.1 договору спеціальних умов кредитування, серед яких, зокрема: сума (загальний розмір) та валюта кредиту: 104058,27 грн.; мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 100\~000 грн., на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 4058,27 грн.; тип кредиту: кредит; дата надання кредиту: одноразово:06.07.2018р.; строк кредиту: 48 місяців з дати надання кредиту; процентна ставка: фіксована, становить 29,9% річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди до договору) (а.с. 58-60). Крім того, відповідач підписав Заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/425544 від 06.07.2018, паспорт споживчого кредиту та додаток до паспорта споживчого кредиту графік погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів до кредитного договору №014/380805/82/425544 від 06.07.2018 (а.с. 61-65). Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору №014/380805/82/425544 від 06.07.2018 року підтверджується копією виписки по рахунку (а.с. 66-77). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №014/380805/82/425544 від 06.07.2018 за період з 06.07.2018 по 21.02.2023 [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 21.02.2023 у розмірі 23 105,37 грн., з яких 20\~320,88 грн. сума заборгованості за кредитом , 2 784,49 грн. сума заборгованості за процентами (а.с. 78-79). 14.12.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері стахування № 014/1042/82/0259557. Згідно з п. 1.1 договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Укладання договору здійснюється в рамках спільної акції, що проводиться кредитором та страховиком, та є підставою для надання клієнту передбачених цим пунктом 1.1 договору спеціальних умов кредитування, серед яких, зокрема: сума (загальний розмір) та валюта кредиту: 30 905,31 грн.; мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 29 700,00 грн., на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 1205,31 грн.; тип кредиту: кредит; дата надання кредиту: одноразово: 14.12.2018р.; строк кредиту: 48 місяців з дати надання кредиту; процентна ставка: фіксована, становить 33,9% процентів річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди до договору) (а.с. 8-12). Крім того, відповідач підписав Заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» № 014/1042/82/0259557 від 14.12.2018, паспорт споживчого кредиту та додаток до паспорта споживчого кредиту графік погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів до кредитного договору №014/1042/82/0259557 від 14.12.2018 (а.с. 13-18). Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 014/1042/82/0259557 від 14.12.2018 року підтверджується копією виписки по рахунку (а.с. 19-29). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 014/1042/82/0259557 від 14.12.2018 за період з 14.12.2018 по 24.01.2023 [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 24.01.2023 у розмірі 13 766,53 грн., з яких 11 979,85 грн. сума заборгованості за кредитом, 1 786,68 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 30-31). Як вбачається з копії договору про відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року, Акціонерне товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» уклали договір, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 82-86). На підтвердження проведення розрахунку між первісним кредитором та новим кредитором за договором про відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 до позовної заяви долучено копію платіжної інструкції № 2296 від 21.12.2022 (а.с. 87). Згідно з витягом з Реєстру боржників від 23.12.2022 р. до Договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитними договорами: № 014/1042/82/0259557 від 14.12.2018 сума заборгованості становить: 13 766,53 грн., з яких 11 979,85 грн. сума заборгованості за кредитом, 1 786,68 грн. сума заборгованості за процентами; № 010/1042/82/0228842 від 18.01.2018 сума заборгованості становить: 46 717,20 грн., з яких 39 583,00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 5 777,12 грн. сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1 357,08 грн. сума заборгованості за відсотками; № 014/380805/82/425544 від 06.07.2018 сума заборгованості становить: 23 105,37 грн., з яких 20 320,88 грн. сума заборгованості за кредитом, 2 784,49 грн. сума заборгованості за процентами (а.с. 88-101). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт існування в [PERSON] перед позивачем заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за кредитами. [PERSON] допустив неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не навів обставин, які мають значення для справи і на які він би послався, як на підставу своїх заперечень, не надав контррозрахунку заборгованості. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до\~п.\~1,\~10\~ч.\~1\~ст.\~176\~ЦПК України\~ціна позову\~визначається:\~у позовах\~про стягнення\~грошових коштів\~- сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 9084,00 гривень (а.с. 5-7). Проте, суд зазначає, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, з останньої справляється судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 3 028 грн. і не більше 1 059 800 грн. Враховуючи ціну позову, яка складає 83 589,10 грн, судовий збір має становити 3 028 грн. Виходячи з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема , у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Тому позивач не позбавлений права звернутися з вказаним клопотанням до суду. Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 3 028 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат. Крім того, у порядку розподілу судових витрат позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4200,00 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Як встановлено ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано копію договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 (а.с. 112-114) з додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 (а.с. 115), замовлення № 990, № 1003, № 1029 (а.с. 116, 119, 123), акти виконаних робіт від 30.01.2025, 28.02.2025 (а.с. 117, 120, 123), платіжні інструкції (а.с. 118, 121, 124). При вирішенні питання про розподіл судових витрат на виконання вимог п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд враховує, що ці витрати пов`язані з розглядом справи; розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку позивача, яка не призводила до затягування розгляду справи. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 4200,00 гривень на відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved