Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

24.02.2025 року до суду звернувся представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, з урахування уточненої позовної заяви від 30.06.2025 року, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 28 733,47 грн., що складається з заборгованості за основним боргом (кредитом), а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 06.03.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників до судового засідання. Разом із позовом представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 21.05.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано з Хаджибейської державної нотаріальної контори м.Одеси копію матеріалів спадкової справи №235/2022, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 09.06.2025 року державний нотаріус Хаджибейської державної нотаріальної контори м.Одеси надав до суду копію матеріалів спадкової справи №235/2022, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , що була витребувана судом ухвалою від 21.05.2025 року. 18.06.2025 року представник позивача надала суду заяву, в якій просила залучити співвідповідачів у вищевказаній цивільній справі. Ухвалою суду від 19.06.2025 року клопотання представника позивача про залучення співвідповідачів задоволено та залучено до участі у справі співвідповідачів, а саме: неповнолітню [PERSON] та малолітню [PERSON] , в інтересах яких діє їх мати [PERSON] . 30.06.2025 року представник позивача подав уточнену позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своєму позові просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судові засідання повторно не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 грудня 2019 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0597 та [PERSON] укладено Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Так, згідно з пунктом 3.1 Заяви, шляхом підписанням цієї Заяви Клієнт ініціює та погоджується на одержання (збільшення) Кредиту та погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром Кредиту) та Умовах користування кредитною лінією (Кредитом). Пунктом 3.2 Заяви передбачено, що Боржник просить встановити/збільшити Кредит, метою якого є споживчі потреби в національній валюті шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 40 000 грн. Також, згідно п. 3.3 Заяви сторони погодили, що процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 38,00 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення Кредитного договору та може бути змінена в порядку та на умовах, визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; та 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Відповідно до п. 3.7 Заяви, проставленням власноруч свого підпису під цією Заявою, Клієнт у тому числі: засвідчує підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості Кредиту, які є невід?ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку, якщо Кредит встановлюється вперше; погоджується з тим, що ця Заява та додатки до Договору, зокрема Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості Кредиту, Тарифи, інші види заяв повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору, складають єдиний документ Договір; підтверджує, що ознайомлений з Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупної вартості Кредиту, Тарифи, згідно вимог діючого законодавства, вони зрозумілі та не потребують додаткового глумачення, а також ознайомлений із переліком потенційно доступних Послуг, які можуть бути надані згідно умов Договору; підтверджує та усвідомлює, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати йому розмір ліміту кредитування, в тому числі здійснювати перерозподіл ліміту кредитування між різними Кредитними послугами на умовах, передбачених Договором. Судом встановлено, що примірник Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), що засвідчує укладення між [PERSON] та Банком Договору, Клієнт отримав, про що вказано в даній Заяві. Згідно з п. 1.18.1. Розділу ХХІ Договору, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 року № 694 (в редакції від 10.12.2019 року), за користування Кредитом Клієнт зобов?язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідних категорії клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно пункту 11.1.3 Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відносить Клієнт. Згідно п. 1.18.5 ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/Обов?язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше останнього робочого дня до Білінгової дати кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений Розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до п. 1.23. ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід?ємною частиною породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов?язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором та його невід?ємними частинами. Пунктом 1.24. ДКБО також передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов?язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов?язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов?язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування Кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, обов?язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; та/або 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; та/або 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п?ять процентів суми Кредиту; та/або 4) іншого істотного невиконання зобов?язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. У випадку наявності протягом 1 (одного) місяця перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) або простроченої заборгованості за Кредитом, процентами за його користування, комісійною винагородою за обслуговування Кредиту та непогашення цієї заборгованості Клієнтом Банк має право заблокувати всі Платіжні картки Клієнта. Згідно зі ст. 633 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Клієнт підписом у Заяві на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (ст. 1046-1053) ЦК України. Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли зобов?язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. У лютому 2022 року АТ «Ощадбанк» під час телефонної розмови з родичам боржника стало відомо про смерть [PERSON] , проте підтверджуючі документи про смерть боржника банку надано не було. У зв?язку з чим, представник АТ «Ощадбанк» звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з адвокатським запитом, в якому просив надати відомості щодо дати смерті [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ). 21.06.2022 року АТ «Ощадбанк» з листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 8315/24.29-18 від 09.06.2022 стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] . Після отримання відповіді від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), АТ «Ощадбанк» звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із вимогою кредитора №13.20-13БПК/1852/20414 від 07.07.2022 року щодо померлого [INFO] [PERSON] .. Відповідь від Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса щодо вказаної заяви не надійшла, тому до нотаріальної контори було надіслано запит щодо надання інформації №55/5.6-06/116460/2024 від 12.09.2024. 15.10.2024 року до АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь від Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, якою повідомлено про отримання запиту Банку щодо надання інформації за № 55/5.6-06/116460/2024 від 12.09.2024 та про його долучення до спадкової справи №235/2022. Проте, про долучення саме вимоги кредитора №113.20-13БПК/1852/20414 від 07.07.2022 року до спадкової справи, заведеної відносно [PERSON] , який помер [INFO] , у зазначеній відповіді, вказано не було. Так, 20.12.2024 року до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса було надіслано повторний запит щодо надання інформації №55/5.6-06/154446/2024 від 18.12.2024 року. 13.01.2025 до АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь від Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, якою повідомляється, що вимога Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» за №113.20-13БПК/1852/20414 від 07.07.2022 була отримана Малиновською державною нотаріальною конторою у місті Одеса 13.07.2022 та долучена до спадкової справи 235/2022. Крім того, у відповіді, зазначено, що спадкоємці [PERSON] були повідомлені про надходження кредиторських вимог АТ «Ощадбанк», але у наданні інформації щодо спадкоємців боржника - відмовлено. Згідно копії паспорту (сторінка 10) померлого [PERSON] ( [INFO] ) та копії паспорту (сторінка 10) [PERSON] , стоїть відмітка про те, що 17.04.1983 року у м. Одеса між [PERSON] та [PERSON] , 1965 року народження зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Крім того, 21 жовтня 2024 року Банком отримано інформацію (довідку) № 401506651 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, відповідно до якої [PERSON] в спільній частковій власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 143,2 кв. м., житловою площею 94,9 кв. м. В свою чергу, частку в розмірі 3/20 [PERSON] набула на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2 -136 від 23.02.2023 року, видавник: Мельник Л.В., державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса. 31.10.2024 року на адресу [PERSON] , дружини померлого боржника, направлено лист № 55/5.6-02/134220/2024 від 30.10.2024 року про наявність заборгованості [PERSON] . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист отримано 13.11.2024 року. Також, як вбачається з матеріалів спадкової справи №235/2022, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: [PERSON] , а також неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] , в інтересах яких діє їх мати [PERSON] , що підтверджується виданими свідоцтвами про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що впродовж тривалого часу до АТ «Ощадбанк» жодних звернень щодо добровільного врегулювання боргу від відповідачів за кредитом не надходило. Згідно з п. 1.26. частини І Розділу XXII Договору, у випадку смерті Клієнта, оголошення Клієнта померлим або безвісно відсутнім, таким, що знаходиться у розшуку або засудженим до позбавлення волі та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, строк виконання зобов?язань щодо погашення заборгованості за Кредитом (повернення суми Кредиту), сплати процентів, інших платежів, вважається таким, що настав з моменту настання зазначених обставин, при цьому строк дії Платіжної картки припиняється, і Банк припиняє нарахування процентів з дати настання вище вказаних обставин. В цьому випадку Банк має право отримати задоволення своїх вимог шляхом договірного списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта (якщо здійснення такого договірного списання можливо згідно діючого Законодавства), відкритого в Банку, реквізити якого відомі Сторонам. Якщо Банк не має можливості задоволення своїх вимог шляхом договірного списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта, відкритого в Банку, Банк має право задовольнити свої вимоги за Договором за рахунок майна/майнових прав Клієнта у порядку, передбаченому Законодавством. Відповідно до розрахунку заборгованості від 14.02.2025 року станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором становить 28 733, 47 грн., і яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов?язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому за правилами ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов?язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов?язаним з його особою і у зв?язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1218, 1219 ЦК України, зобов?язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов?язано з його особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов?язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК У країни). Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У постановах Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 468/2121/14-ц (провадження № 61-18230св18), від 14.11.2018 у справі № 191/405/15-ц (провадження № 61-17160св18) та від 30.01.2019 у справі № 520/17508/15-ц (провадження № 61-18439св18) зроблено наступні висновки, що у ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано так, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов?язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим стосовно законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. Отже, спадкоємці померлого боржника є його правонаступниками, проте в частині виконання обов?язків такого позичальника їх відповідальність обмежується вартістю майна, одержаного у спадщину. У іншій частині вимог вимоги кредитора до спадкоємців померлого боржника пред?явлені бути не можуть, оскільки вони в цій частині вимог не відповідають перед банком як позикодавцем. У постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №2609/30529/12 (провадження 61-1475св21), від 18.09.2019 у справі №640/6274/16-ц (провадження №61-25487св18) та від 19.02.2020 у справі №607/98/17 (провадження №61-27515св 18) зроблено висновки про те, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов?язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Отже, межі відповідальності спадкоємця за зобов?язаннями спадкодавця обмежені вартістю спадкового майна. Відповідно до принципу змагальності та ст. 81 ЦПК України вартість успадкованого майна має доводити спадкоємець. Згідно ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 598, 599, 608, 610, 629, 1054, 1050, 1216, 1218, 1219, 1220, 1282, 1296, Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved