Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

01 вересня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 24, 55-56, 104-105, 110-112 СК України, просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 23 лютого 2021 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 08. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 08. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживали разом до 2022 року. Вже з того часу спільне подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки у них були різні погляди на життя. Відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на ведення спільного господарства часто ставали причиною сварок між сторонами, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. З початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України відповідач потрапив у полон, з якого повернувся лише в 2025 році. Після повернення з полону, відповідач повідомив позивачу, що не має наміру проживати з нею та дітьми. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у кожного із них своє окреме життя, тому позивач не вбачає сенсу у збереженні шлюбу. Ухвалою судді від 04 вересня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29 вересня 2025 року. Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. До суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 23\~лютого 2021\~року Славутицьким\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ),\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~23\~лютого 2021\~року зареєстрували\~шлюб у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 23 лютого 2021 року складено відповідний актовий запис № 08. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народилися діти син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи. Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади № 2025/012471165 від 28.08.2025, № 2025/012444252 від 28.08.2025, № 2025/012444251 від 28.08.2025, [PERSON] , позивач у справі, та її малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1731497 від 03.09.2025 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 08.05.2003. Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що спільне подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя. Відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на ведення спільного господарства часто ставали причиною сварок між сторонами, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. З початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України відповідач потрапив у полон, з якого повернувся лише в 2025 році. Після повернення з полону, відповідач повідомив позивачу, що не має наміру проживати з нею та дітьми. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у кожного із них своє окреме життя, тому позивач не вбачає сенсу у збереженні шлюбу. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною другою статті 18, пункту 3 статті 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Як вбачається\~із змісту\~позовної заяви,\~малолітні діти\~сторін:\~ син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишається проживати разом з позивачем. У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій до суду заяві позивач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 605,60 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved