Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М., за допомогою підсистеми «Електронний Суд», звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами № 35853 від 15.11.2019, № 010/0961/82/91880571 від 02.08.2019 у розмірі 38727,93 грн та понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.11.2019 між ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] укладено Договір № 35853. Відповідно п. 2.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі (загальному розмірі) 3000.00 грн на споживчі потреби, а Позичальник зобов`язується, повернути кредит та сплатити проценти Кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених у Договорі. Надання Позичальнику кредитних коштів шляхом перерахування їх з поточного рахунку Кредитодавця здійснюються у порядку передбаченому п.п. 2.1.1. Договору. Пунктом 3.1.2. Договору, передбачено тип та розмір процентної ставки за користування кредитом. Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. Згідно з умовами Договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. 02.08.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] укладено Договір № 010/0961/82/91880571. Відповідно до Кредитного договору, Банк надав Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 02.08.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами Кредитного договору. 27.02.2020 було укладено договір №2702-20/01 відповідно до якого ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №358553. 20.09.2019 було укладено договір №114/2-19-F відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/0961/82/91880571. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №358553, №010/0961/82/91880571. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за даними договорами. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №35853 від 15.11.2019 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12707,53 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7488,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2219,53 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №010/0961/82/91880571 від 02.08.2019 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26020,40 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10083,55 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13400,77 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2536,08 грн. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договорами № 35853 від 15.11.2019, № 010/0961/82/91880571 від 02.08.2019 у розмірі 38727,93 грн та понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Ухвалою від 21.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 15.04.2025 відкладено розгляд справи з метою ознайомлення відповідача з матеріалами справи. Протокольною ухвалою суду від 15.05.2025 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з метою досягнення примирення між сторонами. Протокольною ухвалою суду від 12.06.2025 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з метою завершення заходів, пов`язаних із примиренням між сторонами. В судовому засіданні 28.07.2025 судом оголошено перерву з метою отримання від відповідача доказів про часткову сплату заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 13.08.2025 відкладено розгляд справи та визнано явку представника позивача в судове засідання 09.09.2025 о 15 год. 00 хв. обов`язковою. В судовому засіданні 09.09.2025, проведеному в режимі відеоконференції з представником позивача Німченко А.Р., протокольною ухвалою, з метою повторного виклику відповідача, розгляд справи відкладено на 16 год. 00 хв. 25.09.2025. В судовому засіданні 25.09.2025, в режимі відеоконференції взяла участь представник позивача Німченко А.Р. Позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що в позивача відсутня інформація про часткове погашення відповідачем спірної заборгованості за кредитними договороми. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача Німченко А.Р., вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив таке. Судом встановлено, що 15.11.2019 між ТОВ\~«ФК «КРЕДІПЛЮС»\~та [PERSON] укладено Договір №35853. Відповідно до умов договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі визначеній в договорі, а позичальник зобов`язується, повернути кредит та сплатити проценти за використання кредиту, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки передбачені Договором. Сума кредиту становить 3000,00 грн, строк кредиту 7 днів з 15.11.2019 по 22.11.2019, процентна ставка фіксована 2,4% за кожен день. Даний договір підписано власноручно відповідачем (а.с.46-48). Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши козичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами кредитного договору (а.с.52). 02.08.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] укладено Договір № 010/0961/82/91880571. Відповідно до Кредитного договору, Банк відкриває Клієнту Картковий рахунок, випускає та надає Клієнту ПК, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів/відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування Карткових рахунків фізичних осіб. Розмір Поточного ліміту на Дату початку кредитування - 8400 гривень. Строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк Кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Дати початку кредитування). Подовження строку Кредиту є можливим, згідно підпункту 2.3.4. пункту 2.3. Статті 2 Розділу 6 Правил. Проценти (за користування Кредитом), вт.ч. за користування Недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована, 45.0% річних. Процентна ставка за користування сумою Кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001% річних. Заява про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/0961/82/91880571 та Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка»підписано власноручно відповідачем (а.с.43-44). Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. 27.02.2020 було укладено договір №2702-20/01 відповідно до якого ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №35853. Загальний розмір заборгованості за договором №35853 від 15.11.2019 становить 11958,00 грн, з яких: сума основного боргу 3000,00 грн; сума нарахованих процентів - 7488,00 грн; сума пені 1470,00 грн (а.с.7-11, 13). 20.09.2019 було укладено договір №114/2-19-F відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/0961/82/91880571. Загальний розмір заборгованості за договором №010/0961/82/91880571 від 02.08.2019 становить 10331,51 грн, з яких: сума основного боргу 10083,55 грн; сума заборгованості за відсотками 247,96 грн (а.с.12, 58-61). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, з урахуванням додаткової угоди №7 від 20.12.2024, в тому числі за договорами №35853 від 15.11.2019, №010/0961/82/91880571 від 02.08.2019 (а.с.14-22). Згідно з витягом з реєстру боржників [PERSON] за договором №010/0961/82/91880571 має заборгованість: 23484,32 грн, з яких: 10083,55 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13400,77 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с.32). Згідно з витягом з реєстру боржників [PERSON] за договором №35853 має заборгованість 12707,53 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7488,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами; 1470 грн пеня; 749,53 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України (а.с.33). Доказів повного чи часткового погашення заборгованості договорами №35853 від 15.11.2019, №010/0961/82/91880571 від 02.08.2019 відповідачем суду не надано. Суд погоджується із розрахунками позивача загального розміру заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №010/0961/82/91880571 від 02.08.2019, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26020,40 грн, з яких: 10083,55 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 15936,85 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с.56). Вказані розрахунки узгоджуються із розрахунком заборгованості станом на 17.02.2020, сформованим представником АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» Аніщенко Л.А. (а.с.51 на звороті) та проведені з урахуванням Строку користування кредитом відповідно до п.1.5 Договору №010/0961/82/91880571 від 02.08.2019. Водночас, суд вважає недоведеним позивачем наявності у відповідача загального розміру заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №35853 від 15.11.2019 р., у сумі 12707,53 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7488,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами 2219,53 грн (а.с.57), з огляду на таке. Суд зазначає, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Суд встановив, що кредитний договір був укладений між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» зі строком кредитування 7 днів. Водночас, відповідно до умов договору, укладеного відповідачем з ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», визначено, що плата за користування кредитом встановлюється у вигляді фіксованої ставки в розмірі 2,40%, які сплачуються позичальником за кожен день строку користування кредитом, зазначеним в п.1.3 договору, що дорівнює 876,00% річних. Зазначена ставка застосовується до моменту настання терміну (дати) повернення кредиту, визначеного п.1.4 Договору, тобто до 22.11.2019. Поряд з тим, пунктом 5.5 Договору передбачена пролонгація строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, яку має право ініціювати позичальник, сплативши суму пені та/або процентів, які існують на дату продовження кредиту. Отже, умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Позивачем надано картку обліку виконання Договору № 35853 підписану директором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» (первісним кредитором) (а.с.52, на звороті, - 53), з якої вбачається, що позичальником не було сплачено коштів на погашення кредитної заборгованості. Тобто, позичальником не реалізоване право, предбачене п.5.5 Договору щодо пролонгації строку користування кредитом. Аналіз змісту договору та приписів чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що термін користування кредитними грошима розпочався 15 листопада 2019 року та закінчився 22 листопада 2019 року (7 днів строку кредитування). Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, згідно з яким вона відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631\~ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Доказів пролонгації дії Договору №35853 між його сторонами після 22.11.2019 позивачем не надано. У зв`язку з чим, суд вважає безпідставним нарахування ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відповідачу [PERSON] відсотків за користування кредитом після 22.11.2019 у розмірі 6984,00 грн. Беручи до уваги Картку обліку виконання Договору № 35853, сформовану директором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», відповідно до якої станом на 22.11.2019 заборгованість [PERSON] за тілом кредиту складає 3000,00 грн, фіксовану відсоткову ставку 2,4%, за кожень день строку користування кредитом, відповідно до п. 1.3 1.5 Договору, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за відсотками за період з 15.11.2019 по 22.11.2019 в сумі 504,00 грн. (72 грн * 7 днів). З урахуванням зазначеного, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 35853 від 15.11.2019., що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача становить 5723,53 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 504,00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами, нарахована на підставі п.4.1 Договору та ст. 625 ЦК України, - 2219,53 грн. З досліджених доказів по справі судом встановлено, що позивач правомірно набув права вимоги за договорами № 35853 від 15.11.2019, № 010/0961/82/91880571 від 02.08.2019, боржником за якими є відповідач. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з [PERSON] заборгованість\~за договорами\~№ 35853\~від 15.11.2019,\~№ 010/0961/82/91880571\~від 02.08.2019\~у розмірі\~38727,93\~грнпідлягають\~частковому задоволенню.\~З відповідача\~ [PERSON] на\~користь ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~слід стягнути\~заборгованість за договорами № 35853 від 15.11.2019, № 010/0961/82/91880571 від 02.08.2019 у розмірі 31743,93 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 81,97 %, виходячи із змісту вище зазначеної норми, з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1985,64 грн. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 гривень. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи На підтвердження понесених витрат надано суду наступні докази. Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги №777 від 01.01.2025 та витягу з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025, Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] було надано наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн, складання позовної заяви 9000 грн. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, з урахуванням виконаної роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Outcome: partial