Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

27 травня 2024 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, часткове визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів, в якій просить: звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , що стягуються на підставі судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23; визнати судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23 в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] таким, що не підлягає виконанню; стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку та доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] з розміру 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON] до розміру 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; рішення суду в частині стягнення аліментів з [PERSON] в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. Обґрунтовуючи позов, представник зазначає, що судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23 задоволено заяву [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходу позивача, починаючи з 15 березня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] та 23 серпня 2029 року відповідно. Вказує, що підставами для постановлення судом такого рішення було те, що діти, після початку війни 24 лютого 2022 року, постійно мешкали із [PERSON] в Німеччині. Зазначає, що судове рішення сумлінно виконується [PERSON] , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників, згідно з яким заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня. Стверджує, що підставою для звернення до суду із даним позовом є той факт, що рішенням Виконкому Бучанської міської ради від 29 вересня 2023 року № 968 визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] , [PERSON] , після розлучення батьків в травні 2023 року та повернення з-за кордону з матір`ю, починаючи з 11 серпня 2023 року постійно мешкає з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Вказує, що з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Зазначає, що у вересні 2023 року [PERSON] разом з меншою донькою [PERSON] повернулися до Німеччини, де вони перебувають і дотепер. Враховуючи вищезазначене, представник вказує, що з 29 вересня 2023 року змінилися підстави для виплати [PERSON] аліментів відповідно до судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23. Крім того, зазначає, що з серпня 2023 року (фактично), а юридично з 29 вересня 2023 року [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, стягувач зобов`язана половину аліментів, отриманих від заявника на обох дітей, витрачати на утримання старшої доньки [PERSON] , однак стягувач цього не робить а обов`язок з утримання [PERSON] повністю виконується заявником, а отже, починаючи з 29 вересня 2023 року із заявника безпідставно утримуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Стверджує, що стягувач свій обов`язок щодо утримання дитини, яка постійно проживає із заявником, не виконує, оскільки відповідно до довідки з АТ «Антонов», де працює [PERSON] , за період з серпня 2023 року по травень 2024 року на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 140\~244 (сто сорок тисяч двісті сорок чотири) гривні 31 копійка (70\~122 (сімдесят тисяч сто двадцять дві) гривні 15 копійок на одну доньку). В той же час, як вбачається з виписки з банківської карти « [PERSON] » Приватбанку, яка належить [PERSON] , за період з серпня 2023 року по травень 2024 року від її матері [PERSON] їй надійшло 18\~600 (вісімнадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, що майже в 3,7 рази менше тієї суми, яка їй належить на законних підставах відповідно до судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі №367/1728/23. Наголошує на тому, що після початку проживання однієї з доньок з батьком, сума присуджених аліментів має бути поділена на двох дітей у рівній пропорції, тобто 1/6 частини доходу на одну дитину, що не погіршує стан забезпечення дітей, як того вимагає сімейне законодавство. Окрім цього, представник вказує, що у зв`язку із проживанням неповнолітньої дитини [PERSON] з батьком, [PERSON] за доцільне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] з лютого 2024 року займається карате і [PERSON] щомісячно готівкою сплачується абонемент занять карате у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, також з метою належного та всебічного розвитку дитини, батько планує долучити неповнолітню доньку [PERSON] до курсів [PERSON] , загальний курс яких коштує 2 300 (дві тисячі триста) гривень 00 копійок. Враховуючи вищевикладене, просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 20 червня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, часткове визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. 16 липня 2025 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, часткове визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів, згідно з якою представник просить: звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , що стягуються на підставі судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23; визнати судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23 в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] таким, що не підлягає виконанню; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку та доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 367/1728/23 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] з розміру 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON] до розміру 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; рішення суду в частині стягнення аліментів з [PERSON] в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 9\~906 (дев`ять тисяч дев`ятсот шість) гривень 88 копійок. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 17 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. 25 вересня 2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області надійшли додаткові пояснення, в яких представник зазначає, що посилання позивача на відсутність заборгованості по сплаті аліментів обґрунтоване не у вказаний законодавством спосіб, оскільки повинна підтверджуватися не витягом з Єдиного реєстру боржників, а у визначеному пунктом 7 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень порядку довідкою, що є Додатком 16 до такої Інструкції, та має бути складена державним виконавцем і затверджена печаткою ВДВС. Вказує, що обґрунтовуючи вимогу про звільнення від сплати аліментів, позивачем обґрунтовуються підстави для іншої за змістом вимоги, а саме для припинення стягнення аліментів, правові категорії звільнення від обов`язку та припинення обов`язку є різними за змістом, а тому має місце неузгодженість між мотивувальною та прохальною частиною позову. Стверджує, що об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за різними процесуальними процедурами є неправомірним, вказують на неправильне обрання способу захисту та в сукупності із відсутністю належного обґрунтування таких вимог роблять їх такими, що не можуть бути задоволені. Зазначає, що зі змісту позову слідує що позивач не враховує обставини щодо задовільного стану здоров`я старшої доньки, наявності у відповідача на утриманні молодшої доньки, не враховує матеріальний стан відповідача та інші істотні обставини, якими зокрема є вимушене з міркувань безпеки тимчасове перебування її та молодшої доньки за межами України і пов`язані із цим значні матеріальні витрати і відсутність постійного місця роботи. Вказує, що розмір аліментів на утримання дитини не може обґрунтовуватись додатковими витратами на її розвиток, які з однієї сторони не підтверджені доказами в рамках даної справи, а з іншої сторони - підлягають правовому регулюванню в порядку ст. 185 СК України. Наголошує на тому, що відповідач усвідомлює свій обов`язок по утриманню обох дітей, обов`язок приймати участь у вихованні та розвитку дітей, надавати їм підтримку та піклування, і прагне до формування у дітей всебічного уявлення про світ та їх гармонійного розвитку, незалежно від відносин із позивачем, як своїм колишнім подружжям. Вказує, що в поточних життєвих умовах відповідача, що обтяжені перебуванням за кордоном та необхідністю забезпечення окрім безпеки також і гідного рівня життя і розвитку своїм дітям, зважаючи на наявність у позивача постійного місця роботи з гідною оплатою праці та місця постійного проживання доцільно призначити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання пеповнолітньої [PERSON] відповідно до визначеного ч. 2 ст. 182 СК України розміру - 1 прожитковий мінімум на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, або зміни істотних умов щодо сторін. Стверджує, що доводи позивача нецільового використання коштів на оплату аліментів не відповідають дійсності, всупереч ч. 2 ст. 78 СК України, не підтверджені передбаченими засобами доказування, зокрема в визначеному ст. 186 СК України порядку, та є особистим припущенням позивача. Зазначає, що відповідач не має заперечень щодо визначення розміру аліментів на утримання молодшої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 від усіх видів доходів позивача на місяць, за умови належного формулювання позову, який дозволить суду не виходити за межі позовних вимог та прийняти справедливе рішення що відповідатиме інтересам дітей. Враховуючи вищевикладене, зазначає, що відповідач вважає позовну заяву такою, що подана із неправильно обраним способом захисту, має в собі численні внутрішні суперечності та неузгодженості, заявлені в ній вимоги як щодо суті вимог так і щодо вимог про стягнення судових витрат не мають належного документального підтвердження та нормативного обґрунтування, а тому не підлягають задоволенню в поточному формулюванні та без виходу суду за межі позовних вимог, в той же час відповідач не заперечує проти визначення розміру аліментів що мають бути стягнуті з позивача на користь відповідача для утримання їх доньки [PERSON] в щомісячному розмірі 1/6 від усіх видів доходів позивача - при умові належного формування позовних вимог, а також не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача аліментів на утримання їх доньки [PERSON] в сумі одного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - при умові належного формування позову. 13 листопада 2025 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що за період з травня по вересень 2024 року (включно), позивачем було сплачено на утримання двох дітей 120\~974 (сто двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 79 копійок, тобто 60\~487 (шістдесят тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 40 копійок на кожну доньку, [PERSON] , яка отримує наразі аліменти на утримання обох дітей, у зв`язку із фактичним та підтвердженим проживанням [PERSON] , мала б направляти частку, яка належить другій дитині, на її картку, однак відповідачка за період з травня по дату подання даних додаткових пояснень переказала [PERSON] всього лише 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вказує, що зазначений розмір переказаних [PERSON] коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] є безумовним доказом нецільового використання [PERSON] аліментів, які вона б мала спрямовувати на утримання дітей та є підставою для припинення стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , яка проживає разом із ним. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 10 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи без їх участі, позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без її участі та без участі представника. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народилася [PERSON] , про що 08 липня 2009 року складено відповідний актовий запис № 163, батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народилася [PERSON] , про що 06 вересня 2011 року складено відповідний актовий запис № 172, батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з судовим наказом виданим Ірпінським міським судом Київської області 03 квітня 2023 року по справі № 367/1728/23 з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15 березня 2023 року та до досягнення ними повноліття, тобто до [INFO] та 23 серпня 2029 року відповідно. Відповідно до рішення позачергового засідання виконавчого комітету Бучанської міської ради № 968 від 29 вересня 2023 року про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком, громадянином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та затвердити відповідний висновок відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради про визначення місця проживання дитини. Зобов`язано батьків дитини [PERSON] та [PERSON] належним чином виконувати свої обов`язки по відношенню до дитини, та не перешкоджати один одному в участі у її вихованні та утриманні. Згідно з висновком відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради щодо визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] , відділ служби у справах дітей та сім`ї вважає за доцільне щоб неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживала разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою його проживання: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про доходи громадянина [PERSON] № 461 від 22 жовтня 2024 року, виданої Акціонерним товариством «Антонов» сума нарахованої заробітної плати з грудня 2023 року по січень 2024 року становить 899\~242 (вісімсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок дві) гривні 11 копійок, з якої сплачені аліменти становлять 218\~317 (двісті вісімнадцять тисяч триста сімнадцять) гривень 60 копійок. Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини 3 статті 182 СК України, при вирішенні питання стягнення аліментів, суд виходить з того, з ким проживає дитина. Відповідно до пункту 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на дитину на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере активну участь у її вихованні. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Частиною першою статті 10 СК України визначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Згідно вимог ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком з 29 вересня 2023 року (що підтверджується рішенням позачергового засідання виконавчого комітету Бучанської міської ради № 968 від 29 вересня 2023 року про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] ), а обставини на підставі яких були стягнуті аліменти, з моменту ухвалення рішення змінилися, суд приходить до висновку про доцільність припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2023 року по справі № 367/1728/23 в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , виконанню не підлягає. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, відповідно до статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати свою дитину. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Таким чином, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у заявленому розмірі, необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дитини, у зв`язку з чим вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved