Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ», в якій посилається на те, що він працював на АТ ДНІПРОАЗОТ» верстатником широкого профілю 6 розряду механічної служби теплоелектроцентралі. З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України на підприємстві було введено режим простою. Заробітна плата виплачувалася у розмірі 2/3 посадового окладу, а починаючі з січня 2025 року її припинили виплачувати взагалі. 12 травня 2025 року він подав заяву про звільнення за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України. 20 травня 2025 року його було звільнено з роботи на підставі наказу № 365 від 20.05.2025 року. Копію наказу видано у день звільнення. Одночасно йому було надано письмове повідомлення про нараховані до виплати грошові суми при звільненні з роботи. Загальна сума належних до виплати грошових коштів складає 29 962,93 грн. Однак, при звільненні,з цієї нарахованої суми йому не було виплачено нічого. Оскільки, відповідач в повному обсязі заборгованість не виплачує, він змушений звернутися до суду. Просить стягнути з Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» на його - [PERSON] користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 29962 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 93 коп. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п.1.ч.7, ч. 10 ст. 128, ч. ч. 1, 2, 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за місцем знаходження. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював на АТ ДНІПРОАЗОТ» верстатником широкого профілю 6 розряду механічної служби теплоелектроцентралі. Згідно наказу № 365 від 20 травня 2025 року, виданого АТ «ДНІПРОАЗОТ» звільнено 20 травня 2025 року [PERSON] , верстатника широкого профілю 6 розряду механічної служби теплоелектроцентралі, за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, згідно ст. 38 КЗпП України (арк.с. 4). Відповідно до Розрахункового листка за травень 2025 р. від 20.05.2025, виданого АТ «ДНІПРОАЗОТ», заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 29962 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 93 коп. (арк.с. 5). Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР№ 2148-VIIIвід 19.10.1973 р., держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці»\~визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1\~ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положенням ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною 5\~статті 97 КЗпП України\~передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Обов`язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення заборгованості перед позивачем із заробітної плати станом на момент винесення рішення. Оскільки відповідач не спростував доводи викладені [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved