Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

21.07.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором № 35313-01/2024 від 23.01.2024 року у розмірі 32000 грн, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 13000 грн понесених витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 23.01.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 35313-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 8000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 120 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50 % в день. ТОВ «Аванс Кредит» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень. Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 32000,00 гривень. 29 травня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Аванс Кредит» уклали договір факторингу №29052024. За умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №35313-01/2024 від 23.01.2024 року. Відповідач в добровільному порядку не погасив заборгованість. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 29.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» не з`явився, в позовній заяві прохав розгляд справи проводити за відсутності їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, суд на підставі ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] . В судовому засіданні 30 вересня 2025 року завершено розгляд справи за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 23.01.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 35313-01/2024. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W2256 (а.с.34-40). Згідно умов договору,Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.1 Договору). Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 23.01.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 21.05.2024 ( п. 1.2 Договору). За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2.цього Договору (п.1.4, п.1.4.1 Договору). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (п.1.5 Договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 - 74хх - хххх - 9916 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами (п.1.6 Договору). Також, електронним підписом відповідачем було підписано Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено тип кредиту, сума ліміту, строк кредитування та відсоткова ставка, вказана орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом . Згідно з Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 35313-01/2024 від 23.01.2024 року загальна вартість кредиту становить 32000,00 грн, яка складається з суми кредиту за договором 8000,00 грн та процентів за користування кредитом протягом 120 днів в розмірі 24000,00 грн (а.с.52-53). Відповідно до положень\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту №35313-01/2024 від 23.01.2024 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора W2256. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Аванс Кредит» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Враховуючи викладене, судом встановлено, що 23 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 35313-01/2024, який був підписаний електронним підписом та за у мовами якого ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 8000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 120 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50% в день. ТОВ «Аванс Кредит» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8000,00 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 24000 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 32000 гривень. Наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості від ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором № 35313-01/2024 від 23.01.2024 року не суперечать вищевказаним умовам договору. При цьому, судом встановлено, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, в тому числі із відсотковою ставкою 2,5 % в день протягом 120 днів користування та погодився з нею про що свідчить підписання ним Договору, Паспорту споживчого кредиту та Додатку №1 до Договору (Графік платежів). Всупереч вимогам ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~ [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №35313-01/2024. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту. Таким чином, у відповідача виник борг по поверненню кредиту в розмірі 8000,00 гривень та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 24000,00 гривень. Загальний розмір боргу становить 32000,00 гривень. 29 травня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» уклав з ТОВ «Факторинг Партнерс» договір факторингу №29052024. За умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передав, а ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язався прийняти та оплатити права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли на підставі договорів про надання фінансового кредиту, укладеними з ТОВ «Аванс Кредит» ТОВ «Аванс Кредит» передав ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №35313-01/2024 від 26 січня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29052024 від 29.05.2024 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32000,00 грн. з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24000,00 грн сума заборгованості за відсотками. Суд зауважує, що згідно наданого розрахунку заборгованості вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.05.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Факторинг Партнерс» підтвердило процесуальний статус позивача щодо права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем на предмет його відповідності умовам Договору, суд погоджується з ним. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 32000,00 гривень. Згідно п.6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, згідно положень\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до задоволення, тож судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частина 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно матеріалів\~справи до\~позову долучено\~Договір №02-07/2024\~від 02.07.2024\~року укладений\~між ТОВ\~«Факторинг Партнерс»\~та АО\~«Лігал Ассістанс»\~про надання\~правничої допомоги,\~згідно якого\~сторони погодили,\~що виконавець\~за дорученням\~(на\~підставі заявки)\~клієнта приймає\~на себе\~зобов`язання\~надавати юридичну\~допомогу,\~факт надання\~послуг за\~договором підтверджується\~актом про\~надання юридичної\~допомоги. Відповідно до витягу з акту про надання юридичної допомоги № 13 від 30.06.2025 року виконавцем були надані послуги клієнту на суму 13000,00 грн, з яких: надання усної консультації з вивчення документів 2 год / 2000,00 грн - 4000,00 грн та складання позовної заяви 3 год/3000,00 грн\~- 9000,00 грн. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір\~обґрунтованим (п.268). У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року\~справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У Постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 від\~24 жовтня 2019 року та у справі №922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved