Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.04.2025 року [PERSON] звернулася до Шептицького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристинопіль-Галка», Територіальної громади в особі Шептицької міської ради, яким просить - виділити їй в натурі нежитлове приміщення площею 69,1 кв.м, що становить 12/1000 частини в будинку [ADDRESS] , яке зареєстроване на праві спільної часткової власності за [PERSON] , та яке складається з приміщень площею 28,9 кв.м., площею 16,2 кв.м., коридору площею 2,5 кв.м., туалету площею 1,5 кв.м., вмивальні площею 1,2 кв.м., кладової площею 3,6 кв.м., коридору площею 3,2 кв.м., тамбура площею 2,6 кв.м., коридору площею 6,2 кв.м., кладової площею 3,2 кв.м.; - виділити їй в натурі нежитлове приміщення, площею 308,6 кв.м.що становить 53/1000 частини будинку [ADDRESS] , яке зареєстроване на праві спільної часткової власності за [PERSON] , та яке складається з:- кухні площею 39,5 кв.м., коридору площею 2,6 кв.м., туалету площею 1,2 кв.м., залу площею 164,3 кв.м., туалету площею 2,2 кв.м., туалету площею 2,3 кв.м., коридору площею 2,1 кв.м., коридору площею 3,6 кв.м., кладової площею 1,4 кв.м., кабінету площею 7,4 кв.м., кухні площею 37,0 кв.м., кафе площею 37,6 кв.м., тамбура площею 3,5 кв.м., туалету площею 2,2 кв.м., кладової площею 1,7 кв.м.; припинити право спільної часткової власності на 12/1000 частин нежитлового приміщення по [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності на 53/1000 частин нежитлового приміщення по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову послалася на те, що їй належить на праві власності 12/1000 площею 69,1 кв.м. та 53/1000 площею 308,6 кв.м. частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно технічного паспорту нежитлове приміщення площею 308,6 кв.м. складається з кухні площею 39,5 кв.м., коридору площею 2,6 кв.м., туалету площею 1,2 кв.м., залу площею 164,3 кв.м., туалету площею 2,2 кв.м., туалету площею 2,3 кв.м., коридору площею 2,1 кв.м., коридору площею 3,6 кв.м., кладової площею 1,4 кв.м., кабінету площею 7,4 кв.м., кухні площею 37,0 кв.м., кафе площею 37,6 кв.м., тамбура площею 3,5 кв.м., туалету площею 2,2 кв.м., кладової площею 1,7 кв.м. Згідно технічного паспорту нежитлове приміщення площею 69,1 кв.м. складається з пивбару площею 28,9 кв.м., пивбару площею 16,2 кв.м., коридору площею 2,5 кв.м., туалету площею 1,5 кв.м., вмивальні площею 1,2 кв.м., кладової площею 3,6 кв.м., коридору площею 3,2 кв.м., тамбура площею 2,6 кв.м., коридору площею 6,2 кв.м., кладової площею 3,2 кв.м. \~ \~ \~ \~Згідно відповіді Шептицької міської ради будинку [ADDRESS] є територіальна громада в особі Червоноградської міської ради (Шептицької міської ради). \~ \~ \~ \~Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинок за адресою [ADDRESS] , окрім позивача належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (4/1000), [PERSON] (2/1000), Територіальній громаді в особі Шептицької міської ради (938/1000) та Товариству з обмеженою відповідальністю «Кристинопіль-Галка» (38/1000). Вказує, що бажає виділити свою частку в праві спільної часткової власності, у зв`язку з чим звернулася в КП «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» Львівської обласної ради задля отримання висновку про можливість виділу нежитлових приміщень площею 69,1 кв.м. та 308,6 кв.м. Зазначає, що згідно висновків КП «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» Львівської обласної ради від 20.03.2025 року щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна за технічними показниками частки 12/1000 та 53/1000 об`єкта нерухомого майна можуть бути виділені в натурі. Окрім цього, вона звернулася в Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Шептицької міської ради, щодо присвоєння (зміни) адреси своєї частки у даному нерухомому майні. Однак, з їй відмовлено у зміні адреси, та роз`яснено необхідність подання додаткових документів, а саме договору про виділ(поділ) об`єкту нерухомого майна або рішення суду про виділ (поділ) майна. З метою забезпечення належних умов користування нежитловим приміщенням та приведення у відповідність правовстановлюючих документів, зміни адреси об?єкта нерухомого майна, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, як власника окремого нежитлового приміщення. Ухвалою від 24.04.2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 29.05.2025 року. Ухвалою від 16 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.08.2025 року. В судовому засіданні 11.08.2025 року по справі оголошено перерву. У судове засідання 22.09.2025 учасники не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача та повне підтримання позовних вимог. Відповідачі та представники відповідачів подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому зазначили, що не заперечують відносно задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до\~ч.3\~ст.12\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення\~(ч.1,2\~ст.77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ч.1\~ст.89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка є власником 12/1000 (площа 69,1 кв.м.) та 53/1000 (площа 308,6 кв.м.) часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 399255861 від 15.10.2024 року та № 411599339 від 05.02.2025 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №418436459 від 18.03.2025 року. Іншими співвласниками\~житлового будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~є [PERSON] (4/1000),\~ [PERSON] (2/1000),\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Кристинопіль-Галка» (38/1000),\~Територіальної громади\~в особі\~Шептицької міської\~ради (938/1000). \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що об`єктом права власності позивачки є частка в праві власності на спільне майно в цілому (постанова ВС від 28.07.2021 року у справі № 310/7011/17). Згідно технічного паспорту, належні позивачці 53/1000 частини в праві спільної часткової власності, складаються з нежитлового приміщення, площею 308,6 кв.м. (кухні площею 39,5 кв.м., коридору площею 2,6 кв.м., туалету площею 1,2 кв.м., залу площею 164,3 кв.м., туалету площею 2,2 кв.м., туалету площею 2,3 кв.м., коридору площею 2,1 кв.м., коридору площею 3,6 кв.м., кладової площею 1,4 кв.м., кабінету площею 7,4 кв.м., кухні площею 37,0 кв.м., кафе площею 37,6 кв.м., тамбура площею 3,5 кв.м., туалету площею 2,2 кв.м., кладової площею 1,7 кв.м.) Згідно технічного паспорту, належні позивачці 12/1000 частини в праві спільної часткової власності, складаються з нежитлового приміщення площею 69,1 кв.м. (пивбару площею 28,9 кв.м., пивбару площею 16,2 кв.м., коридору площею 2,5 кв.м., туалету площею 1,5 кв.м., вмивальні площею 1,2 кв.м., кладової площею 3,6 кв.м., коридору площею 3,2 кв.м., тамбура площею 2,6 кв.м., коридору площею 6,2 кв.м., кладової площею 3,2 кв.м.) Згідно висновків КП «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» Львівської обласної ради від 20.03.2025 року щодо технічної можливості виділу частки об`єкта нерухомого майна за технічними показниками - частки 12/1000 та 53/1000 об`єкта нерухомого майна можуть бути виділені в натурі. Згідно з ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.364 ЦК України). Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зазначив, що виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Також Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі № 570/2438/19 (провадження 61-11448св20) зазначив, що виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості виділу. Допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 Верховний Суд виснував, що частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку про те, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Схожі за змістом висновки щодо виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц, від 22 лютого 2020 року у справі № 279/4966/16-ц, від 16 червня 2021 року у справі № 369/6871/16-ц, від 15 травня 2024 року у справі № 309/3900/16-ц. Звертаючись до суду з даним позовом на підтвердження заявлених вимог позивач надала висновок Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо технічної можливості виділу в натурі її часток з об`єкта нерухомого майна. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували вищевказаний висновок або підтверджували те, що спірний об`єкт нерухомості неможливо виділити в натурі. За таких обставин та враховуючи, що технічна можливість виділу майна підтверджена належним висновком, виділ нежитлового приміщення проводиться без будівельних робіт, що відповідно до законодавства не потребують отримання дозволу на їх проведення, є самостійним об`єктом, такий виділ не порушує прав відповідачів, які, в свою чергу, не заперечили відносно задоволення позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На прохання позивача судові витрати з відповідачів не стягувати. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст рішення складено 29 вересня 2025 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved