Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

21.07.2025 керівник Калуської окружної прокуратури Носович А.Б. звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Калуської міської ради до [PERSON] з вказаним позовом, вимоги якого мотивує таким. За результатами опрацювання інформації, розміщеної в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва встановлено, що відділом державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області 30.07.2020 зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт реєстраційний номер ІФ51200730332 на об`єкт: «Нове будівництво гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] ». Вид будівництва нове будівництво, код об`єкта, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд 1242.1., гаражі наземні, клас наслідків - з незначними наслідками (СС1). Будівництво здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером 2610400000:18:004:0004, площею 0,2871 га. Замовником об`єкта будівництва є фізична особа [PERSON] . Згідно з наявної інформації, вказаний об`єкт будівництва побудований та введений в експлуатацію. Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Так, відділом державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області 03.08.2022 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта № ІФ101220802853. Відповідно до зазначеної декларації про готовність до експлуатації об`єкта: найменування об`єкта згідно з проектом: «Нове будівництво гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] »; - місце розташування об`єкта: [ADDRESS] ;- кошторисна вартість будівництва 5 989.6 тис. грн;- терміни будівництва: дата початку 30.07.2020, дата закінчення 20.08.2021, строк введення об`єкта в експлуатацію 02.08.2022. Разом з тим, в декларації про готовність до експлуатації об`єкта відсутні відомості щодо договору про пайову участь замовника у створені і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури по вказаному об`єкту будівництва, в той же час зазначено, що не залучається до сплати пайової участі на підставі пункту 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-ХІ від 20.09.2019. Відповідно до інформації Калуської міської ради від 20.06.2025 № 3682/02-38/04 заява від забудовника [PERSON] про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта «Нове будівництво гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] » до Управління будівництва та розвитку інфраструктури Калуської міської ради не надходила, кошти пайової участі до бюджету Калуської міської вищевказаному об`єкту не надходили. При цьому вбачається, що [PERSON] безпідставно не сплачено грошові кошти пайової участі замовників будівництва у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на користь Калуської міської ради у зв`язку із будівництвом гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] . Відповідно до підпункту 1 частини 2 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-ІХ розмір пайової участі, зокрема, для нежитлових будівель та споруд становить 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта. Згідно з декларацією про готовність до експлуатації об`єкта від 03.08.2022 № ІФ101220802853, кошторисна вартість будівництва дорівнює 5989,6 тис. грн. З огляду на викладене, розмір коштів пайової участі, які зобов`язана сплатити [PERSON] за участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Калуської міської територіальної громади, у зв`язку з будівництвом гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] , складає 239 584 000 грн. (5 989 600 грн. * 4 %). Враховуючи, що між Позивачем та Відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не укладався, а кошти пайової участі до місцевого бюджету [PERSON] не сплачувалися, безпідставно збережені Відповідачем кошти у розмірі 239 584 000 грн. підлягають стягненню в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України на користь Калуської міської ради Окрім того,просять стягнути 79 267,89 грн. інфляційне збільшення та 21 030,88 грн. 3% річних. Отже, загальна сума, що підлягає стягненню з Відповідача, враховуючи інфляційні втрати та 3 % річних за 1069 днів прострочення, становить 239 584,00 (сума боргу) + 79 267,89 (інфляційне збільшення) + 21 030,88 (3% річних) = 339 882,77 грн. та вирішити питаня про стягнення судових витрат. З огляду на викладене, несплата замовником будівництва [PERSON] коштів пайової участі завдає шкоди місцевому бюджет та порушує принципи справедливого розподілу ресурсів та економічної відповідальності забудовників перед територіальною громадою міста Калуша, як наслідок, прокурор в інтересах держави в особі Калуської міської ради змушений звернутися до суду. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до Витягу з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва встановлено, що відділом державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області 30.07.2020 зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт реєстраційний номер ІФ51200730332 на об`єкт: «Нове будівництво гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] ». Вид будівництва нове будівництво. Код об`єкта, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд 1242.1. Гаражі наземні Клас наслідків - з незначними наслідками (СС1). Будівництво здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером 2610400000:18:004:0004, площею 0,2871 га. Замовником об`єкта будівництва є фізична особа [PERSON] . Згідно з наявної інформації, вказаний об`єкт будівництва побудований та введений в експлуатацію (а.с.35-49). Так, відділом державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області 03.08.2022 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта № ІФ101220802853, де зазначено про готовність до експлуатації об`єкта: найменування об`єкта згідно з проектом: «Нове будівництво гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] ». Місце розташування об`єкта: [ADDRESS] ; кошторисна вартість будівництва 5 989.6 тис. грн; терміни будівництва: дата початку 30.07.2020, дата закінчення 20.08.2021, строк введення об`єкта в експлуатацію 02.08.2022. Згідно з вказаної декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 03.08.2022 № ІФ101220802853, кошторисна вартість будівництва дорівнює 5989,6 тис. грн. (а.с.50-63). Як свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, закінчений будівництвом об`єкт гаражі з офісними приміщеннями, загальною площею 1271,3 кв.м, розташовані в [ADDRESS] , кадастровий номер:2610400000:18:004:0004 належать на праві власності [PERSON] та зареєстровані 23.05.2023 року(а.с.64-67). Відповідно до інформації Калуської міської ради від 20.06.2025 № 3682/02-38/04 заява від забудовника [PERSON] про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта «Нове будівництво гаражів з офісними приміщеннями на [ADDRESS] » до Управління будівництва та розвитку інфраструктури Калуської міської ради не надходила, кошти пайової участі до бюджету Калуської міської вищевказаному об`єкту не надходили (а.с.77). Згідно із розрахунками обсягу пайової участі (внеску) у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Калуської міської територіальної громади, виконаними позивачем, розмір пайової внеску за спірний об`єкт складає 239\~584 грн. Звертаючись до суду, позивач зазначив, що між Калуською міською радою та Відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не укладався, а кошти пайової участі до місцевого бюджету [PERSON] не сплачувалися, безпідставно збережені Відповідачем кошти у розмірі 239 584 грн. підлягають стягненню в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України на користь Калуської міської ради. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені\~Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. За приписами\~статті 1 цього Закону\~замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. Частиною першою\~статті 2 цього Закону\~вказано, що планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури. Відповідно до частини другої\~статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~(у редакції, що діяла на момент початку будівництва) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Частиною третьою\~статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~(у редакції, що діяла на момент початку будівництва) пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Як передбачено пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (далі - Закон № 132-IX) договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Цим пунктом установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: 1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. Згідно з підпунктами 3, 4 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Верховний Суд у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 910/9548/21 зазначив, що передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями\~зазначеного Закону\~порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: - об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01 січня 2020 року не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01 січня 2020 року не були укладені; - об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році. Тож у вказаних двох випадках, враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію. У постановах від 17 грудня 2024 року у справі № 903/283/24, від 03 грудня 2024 року у справі № 910/6226/23, від 20 серпня 2024 року у справі № 910/7707/19, від 20 липня 2022 року у справі № 910/9548/21 Верховний Суд вказував, що системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає: - для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01 січня 2020 року вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01 січня 2020 року; - для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2024 року у справі № 903/283/24 зазначив, що для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01 січня 2020 року не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01 січня 2020 року не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію. У постанові від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21 Верховний Суд також зауважив, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями\~Закону № 132-IX\~обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі\~статті 1212 ЦК України. Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові від 14 грудня 2021 року зазначила, що суд має виходити з того, що замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі частини першої\~статті 1212 ЦК України. Верховний Суд у постанові від 20 березня 2025 року у справі № 903/601/24 вказав на те, що прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання. Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію у відповідності із частиною 2\~статті 331 Цивільного кодексу України\~забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються. Таким чином, суд дійшов висновку, що замовники будівництва у 2020 році не звільнялися від пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, проте її розміри та порядок сплати було змінено. Водночас, Порядком пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Калуша, затвердженого Рішенням Калуської міської ради від 29.11.2018 № 1917 не передбачено менший розмір пайової участі ніж визначено у підп.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ. Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі частини першої\~статті 1212 Цивільного кодексу України. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] договір про пайову участь з Калуською міською радою не укладено, а будівництво об`єкта розпочато 30.07.2020, у замовника виник обов`язок упродовж 10 днів після 30.07.2020 звернутися до Калуської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Однак, усупереч зазначеним вимогам законодавства, Відповідач протягом 10 робочих днів після 30.07.2020 із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва до Калуської міської ради не звернувся та до ведення об`єкта будівництва в експлуатацію кошти пайової участі до місцевого бюджету не сплатив. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з несплатою відповідачем коштів пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту, права органу місцевого самоврядування на отримання коштів пайової участі є порушеними, і в органу місцевого самоврядування виникло право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом. Враховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», відсутність в матеріалах справи доказів належної сплати відповідачем пайового внеску до бюджету міста Калуської територіальної громади, перевіривши здійснений позивачем розрахунок розміру пайової участі (внеску) у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста Калуської територіальної громади, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~у розмірі 239\~584,00 грн. Згідно зі статтями\~612,\~625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом наведених норм\~закону\~нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що\~стаття 625 Цивільного кодексу України\~поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 погодилась з цим висновком. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 лютого 2024 року у справі № 910/3831/22, зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми\~статті 1212 ЦК України\~на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно. У\~статті 1212 ЦК України\~врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). З моменту безпідставного набуття такого майна або з моменту, коли підстава його набуття відпала, утримання особою такого майна є неправомірним. Тому зобов`язання з повернення потерпілому такого майна особа повинна виконати відразу після його безпідставного набуття або відпадіння підстави набуття цього майна. Норма частини другої\~статті 530 ЦК України\~до недоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого майна згідно зі\~статтею 1212 ЦК України\~не застосовується. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 травня 2022 рок у справі № 925/683/21, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої\~статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач як замовник будівельних робіт на об`єкті будівництва без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберіг у себе кошти, тобто відповідачем порушено позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі\~статті 1212 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене позивач правомірно заявив до стягнення інфляційні збитки та 3 % річних за період з наступного дня за датою введення об`єктів будівництва (з 04 серпня 2022 ) до дати звернення з позовом до суду. Суд, перевіривши правильність розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат, заявленого позивачем, встановив, що він розрахований правильно, у зв`язку з чим вимога про стягнення 21\~030,88 грн. 3 % річних та 79\~267,89 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Керівником Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved