Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 14.02.1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області. Від шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаємопорозуміння між ними, довіри, яка давно втрачена, різниці характерів. Вказує, що не проживають однією сім`єю значний час, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Тому просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований, 14.02.1997 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Заарпатської області розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності на підставі поданих документів. (а.с.2). Відповідач не з`явився в судове засідання по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18, 20). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2009 року, між сторонами укладено шлюб, який 14 лютого 1997 року зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 13 від 14.02.1997 року (а.с.5). У шлюбі в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати.

Outcome: approved