Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

30 липня 2025 року від Луцького міськрайонного суду Волинської області до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до Луцької міської ради, про визнання права власності. В прохальній частині уточненого позову позивач просить суд: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,3 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що йому належить на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,3 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що підтверджується договором дарування від 13 січня 1996 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори, зареєстровано за номером 3-62. Право приватної власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за Позивачем в БТІ від 09.08.1999 за реєстровим номером 31012. 23.04.2025 Позивач звернувся до Департаменту Луцької ради «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» з метою реєстрації права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проте у здійсненні реєстрації права власності йому було відмовлено з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності, знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на житловий будинок. Позивач зазначає, що внаслідок не визнання права власності Відповідачем, він позбавлений можливості скористатись механізмом надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до закону та іншими можливостями, повязаними з реєстрацією права власності на нерухоме майно. У судовому позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Представник Відповідача у судове засіданні не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзиву, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30.07.2025 головуючим у справі визначено суддю Гаркушу В.В. (а.с.29) Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра Гаркуші В.В. від 20.08.2025 справу залишено без руху та надано позивачеві термін на усунення недоліків (а.с. 30). 25.08.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом з додатками (а.с. 32-39). Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра Гаркуші В.В. від 28.08.2025 справу відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 40). 29.08.2025 від позивача надійшло клопотання про його участь у справі в режимі відео конференції з Луцьким міськрайонним судом Волинської області (а.с. 44-48) 11.09.2025 від позивача надійшло клопотання про його участь у справі в режимі відео конференції з Луцьким міськрайонним судом Волинської області (а.с. 49-54). 18.08.2025 судом постановлено ухвалу про розгляд справи в режимі відео конференції (а.с. 55). 22.09.2025 від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 57-66). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 23.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,3 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що підтверджується договором дарування від 13 січня 1996 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори, зареєстровано за номером 3-62 (а.с. 12-13). Право власності на квартиру за Позивачем зареєстровано у Донецькому бюро технічної інвентаризації про що здійснено запис в реєстраційній книзі за № 31012 (а.с. 13). Відповідно до технічного паспорту житловий будинок за адресою: [ADDRESS] \~загальною площею\~60,3\~кв.м,\~житловою площею\~31,3\~кв.м\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами (а.с. 14-19). Копією паспорта громадянина України Позивача підтверджується, що він зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №425407079 від 05.05.2025, щодо об`єкта нерухомого майна станом на 05 травня 2025 року відомості про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] - відсутні. 23.04.2025 Позивач звернувся до Департаменту Луцької ради «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» з метою реєстрації права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проте у здійсненні реєстрації права власності йому було відмовлено з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності, знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на житловий будинок (а.с. 11). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом ураховуються такі обставини. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). Позивач, заявляючи позовні вимоги про визнання права власності, зазначив відповідачем Луцьку міску раду. Суд зазначає, що предметом позовних вимог є визнання права власності, а неоскарження дій державного реєстратора. Таким чином, при вимозі щодо визнання права власності відповідачем не може бути орган місцевого самоврядування (державний реєстратор органу місцевого самоврядування), яким відмовлено у вчиненні реєстраційних дій, оскільки останній не може заявляти будь-які вимоги власності на майно розташоване в юрисдикції Донецької міської ради, тому посилання Позивача, що Луцька міська рада не визнала за ним права власності на спірний будинок, а тому належним відповідачем у цій справі є необґрунтованим. Враховуючи те, що спірне нерухоме майно знаходиться на території міста Донецька, тому саме Донецька міська рада є належним відповідачем у справі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18). Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові. З огляду на викладене, ураховуючи, що Позивач пред`явив позов до неналежного Відповідача та у строки визначені ЦПК України належним чином оформленого клопотання про заміну відповідача належним відповідачем чи залучення співвідповідача не подав, у задоволені позову слід відмовити. Відмова у задоволенні позову не перешкоджає позивачу повторно звернутися до суду з відповідним позовом до належного відповідача. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі\~статті 141 ЦПК України\~розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed