Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з вимогами про визнання недійсними договорів купівлі-продажу часток та актів приймання-передачі часток у статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІ-ЕКСПРЕС». 03 лютого 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Чех Н.А.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІ-ЕКСПРЕС», про визнання недійними договорів купівлі-продажу часток та актів приймання-передачі часток у статному капіталі товариства, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. 28 квітня 2023 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження №216 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ». 01 травня 2023 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справі передано у провадження головуючому - судді Дніпровського районного суду міста Києва Арапіній Н.Є. 11 червня 2024 року (головуючий суддя Арапіна Н.Є.) постановлено ухвалу про витребування від Печерської районної державної адміністрації належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІА-ЕКСПРЕСС»; витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна акт приймання-передачі часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІА-ЕКСПРЕСС» та договори дарування, укладені між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На виконання ухвали суду від 11 червня 2024 року про витребування доказів на адресу суду від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли копії матеріалів реєстрації справи Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІА-ЕКСПРЕСС», долучені до справи (а.с. 70-238 т. 2) На виконання ухвали суду від 11 червня 2024 року про витребування доказів на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. надійшла інформація про неможливість виконання ухвали суду з наступних підстав, що договори дарування між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не посвідчувались нотаріально, укладались в простій письмовій формі, копії цих договорів та документи, на підставі яких вони укладались не зберіглися в архіві нотаріуса, надати копії цих документів до суду не можливо. Акти приймання-передачі часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІА-ЕКСПРЕСС» були приватним нотаріусом, як державним реєстратором, відскановані до реєстраційної справи в електронному вигляду, долучені до реєстраційної справи в паперовому вигляді та після завершення реєстраційних дій - надіслані до Печерської районної державної адміністрації на зберігання, копії зазначених документів в архіві нотаріуса не зберігаються (а.с. 54 т. 3) 20 березня 2025 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження №224 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ». 20 березня 2025 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано у провадження головуючому - судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В. 25 березня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІ-ЕКСПРЕС», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу часток та актів приймання-передачі часток у статному капіталі товариства. Розгляд справи розпочато повторно в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Положеннями статті 174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. 18 червня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Бойкініч Р.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів, додатково пояснив, що відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2020 року у справі №369/7253/16-ц, залишеним в силі постановою Київського апеляційного суду від 18.05.2021 року, стягнуто: з [PERSON] на користь [PERSON] 1/7 частину боргу спадкодавця [PERSON] , що становить 1 165 714, 12 грн у межах вартості спадкового майна; [PERSON] на користь [PERSON] 1/7 частину боргу спадкодавця [PERSON] , що становить 1 165 714, 21 грн у межах вартості спадкового майна; [PERSON] на користь [PERSON] 1/7 частину боргу спадкодавця [PERSON] , що становить 1 165 714, 21 грн у межах вартості спадкового майна; [PERSON] на користь [PERSON] 1/7 частину боргу спадкодавця [PERSON] , що становить 1 165 714, 21 грн у межах вартості спадкового майна. Також згідно з вказаним судовим рішенням, визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності на майно померлого спадкодавця - [PERSON] , а саме: - 182 акції Публічного акціонерного товариства «Київське агентство повітряних сполучень «Кий Авіа» (код ЄДРПОУ 01130578); - частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» (код ЄДРПОУ 30370439) розміром 6,4%; - частку в статутному капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «С.Л.В.» (код ЄДРПОУ 30184757) розміром 0,83%. - 1/7 частину земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 3222483201:02:001:5024, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується за адресою: [ADDRESS] ; - 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер 3222483201:02:001:5025, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] ; - 1/7 частину земельної ділянки площею 0,1437 га, кадастровий номер 3222483201:01:010:0063, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] ; - 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий номер 3222483201:01:010:0080, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується за адресою: Києво-Святошинський район, село Забір`я. Отже, відповідно до зазначеного судового рішення [PERSON] є кредитором (стягувачем), а відповідачі - боржниками. На виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2020 року у справі № 369/7253/16-ц за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» та зазначені особи стали його учасниками. Відповідно до витягу, право власності на частки у статутному капіталі вказаних осіб та внесення змін до реєстру зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Стрельченко О.В. У подальшому, зазначеними особами їх частки в статутному капіталі «Кий Авіа-Експрес» були відчужені на користь третьої особи - [PERSON] , що підтверджується зокрема: актом приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Кий Авіа-Експрес» від 30.05.2021 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] подарували належні їм частки в статутному капіталі на користь [PERSON] ; актом приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Кий Авіа-Експрес» від 04.06.2021 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала належну їй частку в статутному капіталі на користь [PERSON] та актом приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Кий Авіа-Експрес» від 12.06.2021 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала належну їй частку в статутному капіталі на користь [PERSON] . На даний час [PERSON] є учасником ТОВ «Кий Авіа-Експрес» з часткою, розмір якої становить 57 493 грн 40 коп. статутного капіталу Товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04 січня 2023 року № 12094144002. Акти приймання-передачі часток в статутному капіталі були засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Стрельченко О.В., подальші реєстраційні дії щодо зміни складу учасників також здійсненні зазначеним нотаріусом. Отже, відчуження своїх часток [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відбулось шляхом укладення договорів дарування. Відповідачі були обізнані з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з них частини боргу померлого спадкодавця на користь [PERSON] , однак не зважаючи на це рішення відчужили належні їм на праві власності частки в статутному капіталі ТОВ «Кий Авіа-Експрес» на користь третьої особи. За переконанням позивача фіктивність вчиненого сторонами правочину підтверджується наданими суду доказами. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знали про рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, оскільки ці особи брали участь у судовому засіданні, у суді як першої, так і апеляційної інстанції, через свого представника. Крім того, цими ж особами була підписана апеляційна скарга, а в подальшому ними були вчинені дії спрямовані на реєстрацію їх права власності на частки у статутному капіталі ТОВ «Кий Авіа-Експрес». Реєстрація права власності відбулась на підставі зазначеного судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили. Отже, вступна та описова частина рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та постанови Київського апеляційного суду, в яких зазначено, що інтереси відповідачів представляє їх адвокат, підтверджують обізнаність відповідачів про наявність боргових зобов`язань. Особа, на користь якої були відчужені частки у статутному капіталі ТОВ «Кий Авіа-Експрес» - [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.10.1986 року, виданого Брежнівським відділом ЗАГС м. Москви, актовий запис № 4953. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрами [PERSON] , що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки встановлено у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відчуження належних на праві власності часток, шляхом укладення договору дарування, відбулось безпосередньо після набранням законної сили рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, залишеного в силу постановою Київського апеляційного суду від 18.05.2021 року. Рішення Київського апеляційного суду набрало законної сили 18.05.2021 року, після того справа з Київського апеляційного суду була направлена до суду першої інстанції - Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якому відповідачами і була отримана належним чином засвідчена копія цього рішення. Через декілька днів після отримання судового рішення і відбулось укладення договорів дарування часток в статутному капіталі між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 04 червня 2021 року та 12 червня 2021 року такі ж самі договори на користь [PERSON] були укладені [PERSON] та [PERSON] . При цьому, [PERSON] не є близьким родичем [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , отже, дії щодо відчуження ними своїх часток [PERSON] шляхом дарування, без будь-якої економічної вигоди для цих осіб, містять ознаки фіктивності. Фіктивність укладених правочинів також підтверджується одночасністю (протягом 2 тижнів) укладених правочинів (договорів дарування та актів приймання-передачі часток). Всі особи є боржниками, борг яких виник з однієї підстави - рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, рішення про відчуження своїх часток всі боржники прийняли майже одночасно і протягом двох тижнів безоплатно, шляхом укладення договору дарування, відчужили належні їм частки в статутному капіталі ТОВ «Кий Авіа-Експрес», тим самим позбавили можливості стягувача, [PERSON] , в межах виконавчого провадження, звернути стягнення на це майно. Такі дії боржників вчинені ними без наміру створення правових наслідків, обумовлених цими договорами, дії сторін цього договору направлені на фіктивний перехід права власності на частки в статутному капіталі Товариства до близького родича одного з боржників та з метою приховати це майно від примусового відчуження для погашення грошових зобов`язань. Сукупність наведених обставин доводить той факт, що при укладенні договорів дарування часток в статутному капіталі товариства воля відповідачів не відповідала зовнішньому прояву та не мала на меті реального настання правових наслідків, обумовлених вказаними правочинами. Зокрема, боржники - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відчужили майно після набрання законної сили рішення суду першої інстанції про стягнення з них заборгованості, майно відчужено на підставі безвідплатних договорів близькому родичу одного з боржників - матері, після відчуження спірного майна вартості іншого майна боржників буде недостатньо для погашення вимог перед кредитором. Отже, позивач вважає, що надані суду докази дають підстави для висновку про фраудаторність укладених між сторонами правочинів. Враховуючи викладене, на думку представника позивача, договори дарування та акти приймання-передачі часток в статутному капіталі є фіктивними, що не направлені на реальне настання наслідків - перехід права власності, а укладені з метою ухилення від виконання зобов`язання перед позивачем, що підтверджується викладеними вище доводами, а відтак ці правочини підлягають визнанню недійсними у судовому порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Потапова С.М. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІ-ЕКСПРЕС» у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить наступного. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2020 року у справі № 369/7253/16-ц, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.05.2021 стягнуто з кожного із відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по 1/7 частині боргу спадкодавця [PERSON] , що становить 1 165 714, 21 грн, з кожного, у межах вартості спадкового майна та визнано за кожним з них право власності на майно померлого спадкодавця - [PERSON] , а саме: 182 акції Публічного акціонерного товариства «Київське агентство повітряних сполучень «Кий Авіа» (код ЄДРПОУ 01130578); частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» (код ЄДРПОУ 30370439) розміром 6,4%; частку в статутному капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «С.Л.В.» (код ЄДРПОУ 30184757) розміром 0,83%; 1/7 частину земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 3222483201:02:001:5024, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується за адресою: [ADDRESS] ; 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер 3222483201:02:001:5025, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] ; 1/7 частину земельної ділянки площею 0,1437 га, кадастровий номер 3222483201:01:010:0063, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] ; 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий номер 3222483201:01:010:0080, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 27.09.2023 року у справі № 369/7253/16-ц рішення суду першої та апеляційної інстанції, в частині стягнення з відповідачів грошових коштів на користь позивача, залишено без змін. Після прийняття Київським апеляційнім судом постанови від 18.05.2021 року у справі № 369/7253/16-ц, відповідачами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» та відповідачі стали учасникам цього Товариства. Право власності відповідачів на частки у статутному капіталі та внесення змін до реєстру зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Стрельченко О.В. У подальшому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] їх частки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» були відчужені на користь [PERSON] , що підтверджується наступними доказами: - Акт приймання передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» від 30.05.2021 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] подарували належні їм частки в статутному капіталі на користь [PERSON] . - Акт приймання передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» від 04.06.2021 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала належну їй частку в статутному капіталі на користь [PERSON] . - Акт приймання передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» від 12.06.2021 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала належну їй частку в статутному капіталі на користь [PERSON] . Акти приймання-передачі часток в статутному капіталі були засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Стрельченко О.В., подальші реєстраційні дії щодо зміни складу учасників також здійсненні цим нотаріусом. Станом на час розгляду справи [PERSON] є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» з часткою, розмір якої становить 57 493 грн 40 коп. статутного капіталу Товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28 липня 2025 року № 1609365. Як передбачено ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у ст. 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України. Згідно зі статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 19.10.2016 (провадження № 6-1873цс16), від 23.08.2017 у справі № 306/2952/14-ц та від 09.09.2017 у справі № 359/1654/15ц, де вказано про неправильність застосування судами попередніх інстанцій статей 203, 215, 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи передбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися цим майном. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17) звернув увагу на те, що для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків цієї особи (недопущення їх у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину. Тому у разі оскарження правочину заінтересованою особою необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами. Правочини, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Зокрема, дії спрямовані на відчуження майна, особою, яка достеменно обізнана про необхідність виконання грошового зобов`язання, заниження нею вартості майна при відчуженні, а також невжиття протягом тривалого часу до відчуження майна заходів, спрямованих на належне виконання своїх зобов`язань перед кредитором, свідчать про недобросовісність цієї особи при укладенні договору відчуження майна та про зловживання своїми правами. При цьому фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, а така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Такий висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.07.2019, за наслідками розгляду цивільної справи № 369/11268/16-ц (касаційне провадження № 14-260цс19), у якому Велика Палата Верховного Суду не відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 19.10.2016 (провадження № 6-1873цс16), від 23.08.2017 у справі № 306/2952/14-ц та від 09.09.2017 у справі № 359/1654/15-ц. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були обізнані з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з них частини боргу померлого спадкодавця на користь [PERSON] , однак незважаючи на це рішення відчужили належні їм на праві власності частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес» на користь [PERSON] . Суд враховує, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знали про рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, оскільки ці особи брали участь у судовому засіданні, у суді як першої, так і апеляційної інстанції, через свого представника. Крім того, цими ж особами була підписана апеляційна скарга, а в подальшому ними були вчинені дії спрямовані на реєстрацію їх права власності на частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес». Реєстрація права власності відбулась на підставі зазначеного судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили. Отже, вступна та описова частина рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та постанови Київського апеляційного суду, в яких зазначено, що інтереси відповідачів представляє їх адвокат, підтверджують обізнаність відповідачів про наявність боргових зобов`язань. [PERSON] є матір`ю відповідача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.10.1986 року, виданого Брежнівським відділом ЗАГС м. Москви, актовий запис № 4953. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрами [PERSON] , що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області та постановою Київського апеляційного суду. [PERSON] не є близьким родичем [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , отже дії щодо відчуження ними своїх часток [PERSON] шляхом дарування, без будь-якої економічної вигоди для цих осіб, містять ознаки фіктивності. Дії відповідачів, щодо відчуження ними своїх часток шляхом укладення договору дарування, вчинені ними без наміру створення правових наслідків, обумовлених цими правочинами, дії сторін цього договору направлені на фіктивний перехід права власності на частки в статутному капіталі Товариства до близького родича одного з відповідачів та з метою приховати це майно від примусового відчуження для погашення грошових зобов`язань. Сукупність наведених обставин доводить той факт, що при укладенні договорів дарування часток в статутному капіталі товариства воля відповідачів не відповідала зовнішньому прояву та не мала на меті реального настання правових наслідків, обумовлених вказаними правочинами. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відчужили майно після набрання законної сили рішення суду першої інстанції про стягнення з них заборгованості, майно відчужено на підставі безвідплатних договорів близькому родичу одного з відповідачів - матері [PERSON] , після відчуження спірного майна вартості іншого майна відповідачів буде недостатньо для погашення вимог перед кредитором. Вказана позиція цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19). Крім того, у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 922/1903/18 вказано, що боржник, який вчиняє дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності після виникнення у нього зобов`язання із повернення суми позики, діє очевидно недобросовісно і зловживає правами стосовно кредитора. Водночас будь-який правочин, вчинений боржником, у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може. Аналогічні висновки також висловлені Верховним Судом у постановах від 24.07.2019 року у справі № 405/1820/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 року у справах № 910/7976/17, № 904/7905/16 та № 916/3600/15, від 26.05.2020 року у справі № 922/3796/16, від 17.09.2020 року у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 року у справі № 908/794/19 та від 26.05.2021 року у справі № 727/2525/20. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, якій відповідають положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, судом було встановлено про наявність ознак фраудторності правочину щодо укладених договорів дарування та актів приймання-передачі часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авіа-Експрес». Так, укладені між сторонами договори не мали на меті настання реальних наслідків, а були укладені сторонами з метою встановлення неплатоспроможності відповідачів, що встановлено судом, з огляду на суб`єктний склад та безоплатність укладеного договору, за відсутності будь-яких спростувань та тверджень зі сторони відповідачів. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВІ-ЕКСПРЕС», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу часток та актів приймання-передачі часток у статному капіталі товариства є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 441 грн 61 коп., тобто по 1 288 грн 32 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved