Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», у березні 2025 року, звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 502471-КС-001 від 13.06.2024 року в загальній сумі 33430,44 грн, яка складається з: прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 10000,00 грн, прострочених платежів по відсоткам в сумі 22371,09 грн, та заборгованості за комісією в сумі 1059,35 грн. Позов мотивований тим, що 13.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем було укладений кредитний договір № 502471-КС-001, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 10000,00 грн, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, нарахованих згідно умов договору. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором № 502471-КС-001 від 13.06.2024 року належним чином не виконав у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, в загальній сумі 33430,44 грн, яка складається з: прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 10000,00 грн, прострочених платежів по відсоткам в сумі 22371,09 грн, та заборгованості за комісією в сумі 1059,35 грн. А відтак, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 502471-КС-001 від 13.06.2024 року. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. На підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю: а саме: рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ); виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 13.06.2024 року (дата видачі кредиту) по 28.11.2024року (дата закінчення терміну кредитування) (а.с.33-34). Представником відповідача [PERSON] , адвокатом Барабашевою Катериною Вікторівною, подано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 22211 від 29.05.2025 року), в якому останній просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути заборгованість у загальному розмірі 22370,00 грн. На обгрунтування відзиву зазначила, що дійсно, 13.06.2024 між сторонами був укладений договір №502471-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідачем належним чином не виконані взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. Проте, сторона відповідача вважає, що розрахунок заборгованості на суму 33430,44 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 10000 грн; заборгованість по відсотках 22371,09 грн., за комісією 1059,35 грн., не відповідає умовам Договору. Так, згідно пункту 2.3. Договору строк, на який надається кредит: 24 тижні. Пунктом 2.4. Договору передбачено, що стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Пунктом 2.5. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 1500,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Супровідні послуги відсутні. Пунктом 2.6. Договору передбачено, що загальний розмір наданого Кредиту: 10000,00 грн. Згідно пункту 2.7. строк дії договору: до 28.11.2024 року. Згідно пункту 2.8. Договору орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 29653,89 грн. Пунктами 2.12. та 2.13. договору передбачено дату видачі Кредиту - 13.06.2024 та дату повернення кредиту 28.11.2024. Пунктом 3.2.3. договору встановлено графік платежів, згідно якого відповідач зобов`язувався в строк до 28.11.2024 року сплатити проценти за користування кредитом - 14540 грн, основну суму боргу - 10000,00 грн, комісію - 1500,00 грн, а всього - 26040,00 грн. Таким чином умовами договору передбачено сплату відповідачем коштів за кредитом у загальному розмірі 26040,00 грн. Тобто підписуючи Договір [PERSON] справедливо вважав, що розмір кредиту, який він має сплатити позивачу, буде складати не більше 26040,00 грн. Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за комісією, вказує, що пунктом 2.5 Договору передбачена комісія за надання кредиту. Включено суму нарахувань по комісії і до графіку платежів. Як вбачається з тексту кредитного договору, а також з паспорту споживчого кредиту, в них не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які позивачем встановлена комісія за надання кредиту. Водночас, позивач як кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору, то положення пункту 2.5 Договору в частині встановлення комісії за надання кредиту у розмірі 1500,00 грн. є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки положення кредитного договору в частині сплати відповідачем суми комісії за надання кредиту у розмірі 1500,00 грн. є нікчемними, сторона відповідача просить суд виключити із розміру заборгованості за кредитом комісію у вказаному розмірі. [PERSON] 27.06.2024 у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитом було сплачено 2170,00 грн., однак вказані грошові кошти були розподілені позивачем в рахунок сплати відсотків за користування кредитом та комісії. Оскільки заборгованість за комісією є неправомірною, то кошти мають бути враховані на погашення заборгованості за тілом кредиту. Просить суд взяти до уваги суму заборгованості за кредитним договором, яка зазначена у графіку погашення кредиту (26040,00 грн.), оскільки саме на таку суму розраховував відповідач при підписанні Договору, виключити з вказаної суми розмір заборгованості за комісією 1500,00 грн, та зменшити суму заборгованості на 2170,00 грн, яка була частково погашена відповідачем (а.с. 47-54). В свою чергу, представником позивача подано до суду відповідь на відзив (вх. № 22762 від 03.06.2025 року), в якій зазначає, що у відзиві на позовну заяву сторона Відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення Кредитного договору з Позивачем; отримання кредитних коштів за Кредитним договором; здійснення платежу за Кредитним договором; наявність заборгованості за Кредитним договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» не нараховувало та не просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача жодну пеню чи штрафи. Позивач просить стягнути з Відповідача лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору. Всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до умов Кредитного договору зазначає, що відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору, комісія за надання Кредиту становить 1500,00 грн. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору, сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту . Відповідно до п. 4.2.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором. Згідно з п. 7.4.4. Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати. Відповідач здійснював платіж за Кредитним договором знаючи про те, що він буде розподілятися на погашення його заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору (а.с. 55-67). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.55-67). Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони (вх. № 37871 від 23.09.2025 року), заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, підтримують у повному обсязі. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] 13 червня 2024 року укладено договір № 502471-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 грн, строком на 24 тижнів (пункти 2.1, 2.3 договору № 502471-КС-001 про надання кредиту) (а.с.14-23). Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411 (пункт 2.4 договору № 502471-КС-001 про надання кредиту). Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] , за період 13.06.2024-28.11.2024 року, яка емітована Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] (а.с.71-75). Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за договором № 502471-КС-001 про надання кредиту від 13.06.2024 року становить в загальній сумі 33430,44 грн, яка складається з: прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 10000,00 грн, прострочених платежів по відсоткам в сумі 22371,09 грн, та заборгованості за комісією в сумі 1059,35 грн грн (а.с.10-13), яку і заявив до стягнення позивач. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електоронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статтей 641, 644 Цивільного кодексу України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за кредитом в сумі 10000,00 грн. Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 22371,09 грн. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно договору № 502471-КС-001 про надання кредиту від 13.06.2024 року сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом. Відповідач ознайомився з даними умовами кредитування, про що засвідчив електронним цифровим підписом на вказаному договорі (а.с.14-23). Таким чином, оскільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором в матеріалах справи відсутні, а також враховуючи, те, що відповідач при оформленні кредиту ознайомлений з відсотковою ставкою за кредитним договором, відсотки нараховані в межах строку кредитування та у відповідності до умов кредитного договору, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 22371,09 грн. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача комісію в сумі 1059,35 грн. Пунктом 2.5 договору № 502471-КС-001 про надання кредиту від 13.06.2024 року визначено розмір комісії в сумі 1500,00 грн за наданий кредит. Нараховується одноразово при видачі кредитув дату видачі кредиту. Відповідач погодився зі встановленим розміром комісії, про що засвідчив підписом на вказаному договорі (а.с. 14-23). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19 дійшла такого висновку:«10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин 1 і 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.». Сторони кредитного договору погодили розмір комісії в сумі 1500,00 грн, що не суперечить вищевказаним вимогам. А відтак, враховуючи, те, що відповідач при оформленні кредиту ознайомлений з розміром відсотковою ставки за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» комісії в сумі 1059,35 грн. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2422,40 грн.

Outcome: approved