Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Відповідно до рішення Криворізької міської ради №381 від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» районні у місті ради та їх виконавчі органи правомочні розглядати й вирішувати питання, віднесені до відання органів місцевого самоврядування Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими законами в обсязі і межах, визначених цим рішенням, а саме: ведуть оперативний облік житлового фонду та нежитлових приміщень, здійснюють контроль за їх ефективним утриманням і використанням, беруть участь у судових засіданнях, у яких стороною є Криворізька міська рада та її виконком, зокрема, відносно визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Представник позивача вказував, що кімната [ADDRESS] належить до комунальної власності міста, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої реєстрація речових прав на нерухоме майно відсутня. Згідно із довідкою з Реєстру Криворізької міської територіальної громади, наявна інформація, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 14.08.2008 року по теперішній час, а за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 04.10.2004 року по теперішній час. При цьому від ТОВ «Житлокомцентр» надійшла виписка з фінансового-особового рахунку з довідкою про заборгованість, відповідно до якої борг за утримання будинку, території й електроенергії у [PERSON] становить 6726,65 грн. за ліжко-місце 3 в кімнаті 19, а у [PERSON] становить 13027,87 грн. за ліжко-місце 1 в кімнаті 19. Також відповідно до актів про не проживання особи за місцем реєстрації вбачається, що в кімнаті [ADDRESS] , [PERSON] не мешкає з 2008 року, а в [ADDRESS] [PERSON] не мешкає більш ніж 4 роки. Отже, відповідачі житлом не цікавляться, витрат з його утримання не несуть, а фактичне їх місце проживання не відоме. Таким чином [PERSON] та [PERSON] без поважних причин, понад шість місяців відсутні за місцем своєї реєстрації, що є правовою підставою для визнання їх такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням за ст. 71,72 ЖК України. На підставі викладеного просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] , а також просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] , стягнувши судові витрати з обох відповідачів пропорційно в сумі 2422,40 грн. Представник позивача, [PERSON] , у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві до суду, внаслідок чого просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явились повторно, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши суду жодних заяв чи клопотань. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В той же час суд зазначає, що у даному випадку відсутні підстави, перелічені у ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; На підставі ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Належність на праві комунальної власності територіальній громаді міста Кривого Рогу кімнат 19/1 та [ADDRESS] підтверджується інформацією від 03.06.2025 року та від 06.06.2025 року з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно та відомостями КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР від 27.07.2025 року № 234. Матеріалами справи встановлено, що за відомостями від 18 серпня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстрований з 14.08.2008 року [PERSON] , [INFO] , а в кімнаті [ADDRESS] зареєстрований з 04.10.2004 року [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується відповідно копіями виписок ТОВ «Житлокомцентр» від 21.05.2025 року з фінансового особового рахунку № [NUMBER] на кімнату [ADDRESS] (площа 6,74 м. кв.) та з фінансового особового рахунку № [NUMBER] на кімнату [ADDRESS] (площа 6,73 м. кв.), а також відомостями з реєстру Криворізької міської територіальної громади від 17.06.2025 року та довідкою про реєстрацію місця проживання від 09.05.2025 року. Однак на підставі актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 9 травня 2025 року комісією представників виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради було встановлено, що у кімнатах 19/1 та [ADDRESS] фактично ніхто не мешкає, зокрема, [PERSON] та [PERSON] , місце знаходження яких невідомо. При цьому долучені до акту фото ілюструють занедбаний стан житлового приміщення кімнати [ADDRESS] . Також встановлено за довідкою ТОВ «Житлокомцентр» від 01.05.2025 року, що на кімнату [ADDRESS] рахується заборгованість з оплати на її утримання в сумі 2622,65 грн. та з електроенергії в сумі 10405,22 грн. У свою чергу за довідкою ТОВ «Житлокомцентр» від 01.05.2025 року вбачається, що на кімнату [ADDRESS] рахується заборгованість з оплати на її утримання в сумі 1482,90 грн. та з електроенергії в сумі 5243,75 грн. При цьому суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] [INFO] на військову службу за мобілізацією не призивались, що вбачається з інформації [INFO] від 05.06.2025 року. Допитана у судовому засіданні в якості свідка, [PERSON] , головний спеціаліст відділу із житлових питань виконкому районної у місті ради, вказувала, що вона у 2023 році та у 2025 році проводила огляд приміщення кімнати [ADDRESS] згідно встановленого графіку інвентаризації в присутності мешканця гуртожитку Хорєва, в ході якого було встановлено, що у такій кімнаті ніхто тривалий час не мешкає, житло перебуває у занедбаному стані, двері відчинені, а житло потребує капітального ремонту. Також було встановлено, що в такому приміщенні [PERSON] не мешкає з 2021 року, а [PERSON] не проживає там з 2008 року. Обставини проведення інвентаризації гуртожитків на території Покровського району міста Кривого Рогу, зокрема по [ADDRESS] за участі свідка у 2023 та 2025 роках, підтверджується рішенням виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради від 29.05.2025 року № 510 із затвердженням складу комісії з проведення такої інвентаризації. Суд вказує, що на підставі ч. 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу (далі - ЖК) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За ч. 3 ст. 71 ЖК визначено підстави для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Згідно із ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз ст. 71, 72 ЖК дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 24 жовтня 2018 року по справі № 490/12384/16-ц. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 759/14973/17. При цьому суд встановив, що кімнати [ADDRESS] є комунальною власністю та відповідно після звільнення підлягає повторному заселенню громадянами, що перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем мешкання, згідно із Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень. На підставі зібраних доказів судом було встановлено, що відповідачі, перебуваючи на реєстраційному обліку у житлових приміщеннях кімнат 19/3 та [ADDRESS] , безперервно не проживають у ньому понад встановлені законом строки без поважних причин, що доводить втрату ними інтересу до такого спірного житла. Отже, у даному випадку на переконання суду за встановленими обставинами справи не має законних підстав для застосування положень ч. 3 ст. 71 ЖК, оскільки відповідачами не було підтверджено жодними доказами наявність підстав для збереження за ними спірного жилого приміщення. Таким чином на підставі встановлених судом обставин справи представником позивача було доведено, що відповідачі тривалий час не проживають в кімнатах 19/3 та [ADDRESS] , не сплачуючи при цьому комунальні послуги, яким не чинились перешкоди у проживанні в такому житлі. Отже, позбавлення у даному випадку права користування [PERSON] та [PERSON] спірним житлом не порушує їх права на житло, оскільки вони, як було встановлено судом, втратили до спірного житлового приміщення інтерес, мешкаючи тривалий в іншому місці. На підставі викладеного вмотивування заявлені позовні вимоги виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню витрати виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради з оплати судового збору в загальній сумі 2422,40 грн., тобто по 1211,20 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved