Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 11.12.2024-100000924 від 11.12.2024 року в розмірі 28\~900,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 11.12.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 140 днів. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» з відповідачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, який було надіслано на номер телефону відповідача, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, [PERSON] кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову в нього виникла заборгованість в розмірі 28\~900,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 10 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 11\~900,00 грн., заборгованість за комісією 500,00 грн., заборгованість за додатковою комісією 1\~500,00 грн. та заборгованість за неустойкою 5\~000,00 грн. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю № 2705/25-07 від 27.05.2025 року (а.с. 11) Лисенко О.С. не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач відзиву на позов не подавав, на виклик в судове засідання повторно не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення від 11.07.2025 року та від 06.08.2025 року (а.с. 48,52), однак повістки повернулися до суду в зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання. Також [PERSON] повідомлявся про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 10.07.2025 року та 06.08.2025 року (а.с. 39,50). За таких обставин суд 24.09.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 11.12.2024 року відповідач [PERSON] ознайомився з умовами пропозиції ТзОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), у якій визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору (а.с. 22-25). Після ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованої пропозиції (оферти), відповідач підписав одноразовим ідентифікатором Е874 заявку та паспорт споживчого кредиту (а.с. 25-30). Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами по справі кредитного договору в електронній формі. Згідно з умовами кредитного договору № 11.12.2024-100000924, сума кредиту складає 10 000,00 грн., строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 29.04.2025 року. Для перерахування коштів позичальником зазначено реквізити електронного платіжного засобу: 4441-11ХХ-ХХХХ-9381. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна в розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту, складає 5 % від суми кредиту та становить 500,00 грн., а комісія за обслуговування кредитної заборгованості 500,00 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка становить 150,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно листа ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 48-0407 від 04.07.2025 року (а.с. 33), ТзОВ «Споживчий центр» повідомлено про те, що на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» перераховано грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. в системі LigPay на банківську картку № [NUMBER] на підставі договору кредиту № 11.12.2024-100000924. Як вбачається з наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 11.12.2024-100000924 від 11.12.2024 року (а.с. 13), заборгованість [PERSON] складає 28\~900,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 10 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 11\~900,00 грн., заборгованість за комісією 500,00 грн., заборгованість за додатковою комісією 1\~500,00 грн. та заборгованість за неустойкою 5\~000,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 11 грудня 2024 року по 29 квітня 2025 року. За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором № 11.12.2024-100000924 від 11.12.2024 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 11 900,00 грн. та заборгованість за комісією за надання кредиту 500,00 грн., всього 22\~400,00 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Споживчий центр» в частині стягнення з відповідача 5 000,00 грн. неустойки не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до\~п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка за даним кредитним договором нарахована в період дії на території України воєнного стану, то відповідач [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Споживчий центр». Одночасно слід відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 500,00 грн., оскільки згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19, вимоги кредитних договорів, які встановлюють щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, в даному випадку за обслуговування кредиту, є нікчемними. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 77,50 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № СЦ00025306 від 07.07.2025 року в розмірі 2\~422,40 грн. (а.с. 31), який становитиме 1\~877,36 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,610,625,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved