Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» Шох І.В., який діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 11.03.2025р., звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за Договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. в загальній сумі 19410 грн., а також судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 31.07.2024р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений Договір кредитної лінії №251596986, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6\~000 грн. Відповідно до реєстру прав вимоги від 03.12.2024р. до договору факторингу №МВ-ТП/11 від 03.12.2024р., укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. в загальній сумі 19 410 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за кредитом та 13 410 грн. заборгованість за процентами. Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. 22.07.2025р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак 22.09.2025р. представником позивача Дорошенко О.В., яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 11.03.2025р., до суду подано заяву, в якій остання просила розглянути справу у відсутність представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. Також, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення за останнім відомим фактичним місцем його проживання, як внутрішньо переміщеної особи, засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошень про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. 23.09.2025р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно Договору кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р., укладеного в електронній формі між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, і зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за його користування /а.с. 26-37, 37-41/. Умовами договору передбачено, що кредит надається траншами, перший транш в сумі 6000грн. надається 31.07.2024р. Другий та решта траншів за Договором надаються Позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених договором. Кожен окремий транш надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5457-08хх-хххх-5345, що відбувається не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 30.08.2024р. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 30.08.2029р. (п.п. 2.1, 2.3, 2,4, 5.1, 7.1, 7.3). Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення договору строк дисконтного періоду складав 30 днів від дня отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати першого Траншу за Договором (п. 3.1 договору). На момент укладення вказаного Договору та отримання першого Траншу процентна ставка за договором складає 1,50% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування кредитом, що складає 547,5% річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим договором після користування 21.08.2024р. Базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковими Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру даної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає 1% за день користування таким Траншем (п. 8.3 договору). Окрім того, зазначені умови викладені і в Паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №251596986 від 31.07.2024р., який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором /а.с. 24-25/. В межах вказаного договору відповідачем були отримані кредитні кошти в загальній сумі 6000 грн., що підтверджується платіжним дорученням на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку отримувача від 31.07.2024р. /а.с. 41 зворотній бік/ та довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» /а.с. 42/. Оскільки відповідач свої зобов`язання за Договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. виконував не належним чином, в нього станом на 03.12.2024р. виникла заборгованість, яка складала 14 850 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за кредитом, 5\~850 грн. заборгованість за процентами за період з 31.07.2024р. по 02.12.2024р., 3\~000 грн. неустойка /а.с. 48-49/. 03.12.2024р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) був укладений договір факторингу №МВ-ТП/11 (далі Договір факторингу), за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» набув належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, що є додатком до договору, в тому числі і право грошової вимоги до [PERSON] за Договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. на загальну суму 14\~850 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість по основному боргу; 5 850 грн. заборгованість за процентами; 3 000 грн. заборгованість по іншим нарахуванням /а.с. 46-47/. Окрім того, ТОВ «Таліон плюс» відповідачу нараховані проценти за користування грошовими коштами за період з 03.12.2024р. по 25.02.2025р. (84 дні) на загальну суму 7 560 грн. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача за Договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. складає 22 410 грн., з яких: 6\~000 грн. заборгованість за кредитом; 13\~410 грн. заборгованість за процентами; 3 000 грн. неустойка /а.с. 50-51/. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитними договорами в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. в загальній сумі 19\~410 грн. (без неустойки), з яких: 6\~000 грн. заборгованість за кредитом; 13\~410 грн. заборгованість за процентами. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем були отримані кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені Договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. і він користувався кредитними коштами, однак, допустив порушення своїх зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов Договору кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості Договором кредитної лінії №251596986 від 31.07.2024р. в загальній сумі 19 410 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за кредитом та 13 410 грн. заборгованість за процентами, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог (без неустойки), є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну суму 19 410 грн. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2\~422,40 грн. /а.с. 43/ та витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. /а.с. 53-60/. З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024р.; додаткову угоду №791 від 30.12.2024р. до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024р.; акт приймання-передачі послуг від 30.12.2024р. відповідно до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024р. платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1691 від 30.12.2024р. про оплату послуг адвоката в розмірі 5 000 грн. призначення платежу: за надання правової допомоги згідно договору №5 від 02.12.2024р. та додаткової угоди №791 від 30.12.2024р.; ордер серії СВ №1116266 від 02.12.2024р.; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Колінько А.В. Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: - підготовка до розгляду справи, аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій 4 год., загальна вартість 1\~000 грн.; - підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) 2год., загальна вартість 500 грн.; - підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду 10 год., загальна вартість 3\~500 грн. Отже загальний розмір судових витрат позивача, який підтверджений належним чином, складає 7\~422,40 грн. (2 422,40грн. + 5\~000 грн.). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати всі понесені ним судові витрати в повному обсязі, тобто в сумі 7\~422,40 грн. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved