Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6677381 від 06.02.2024 р., у якій представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача заборгованість в сумі 10665,00 грн., а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 6677381 від 06.02.2024 р. відповідачці було надано Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником якого є позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», кредит в сумі 3000,00 грн. з датою повернення - 21.05.2024 р. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 25.06.2024 р., за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 10665,00 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідачки вказаної заборгованості за договором, яку вона в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі 10665,00 грн., а також судових витрат. Вказаний позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 15.05.2025. Ухвалою Володимирецького районного суду від 16.05.2025 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 18.08.2025 розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № 6677381 від 06.02.2024 р., [PERSON] , було надано ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», кредит в сумі 3000,00 грн. з датою повернення - 21.05.2024р. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. 25.06.2024 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 107-МЛ, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у томі числі за кредитним договором № 6677381, укладеним 06.02.2024р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що отриманий кредит відповідачка за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 25.06.2024 р. має заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в сумі 10665,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7155,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 510,00 грн. прострочена заборгованість по комісії. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслано на адресу [PERSON] , письмову претензію від 09.04.2025 за вих. № 23693091/3283, в якій повідомило відповідачку про перехід права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та про необхідність виконати зобов`язання за договором про споживчий кредит шляхом сплати коштів. Однак станом на час розгляду справи вказана письмова претензія відповідачкою не виконана. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що між ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 6677381 від 06 лютого 2024 р., умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачці кредитних коштів, остання взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість в сумі 10 155,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7155,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків. Правильність розрахунку відповідачкою не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 510,00 грн., суд зазначає наступне. Умовами кредитного договору п.1.5.1 передбачено сплату комісії 17% від суми кредиту, яка дорівнює 510,00 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно положень ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Отже, вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 510.00 грн задоволенню не підлягає. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 10 155,00 грн., що становить 95,2 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України, в сумі 2306,56 грн, що становлять витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved