Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~1. Короткий зміст вимог 19.09.2025 \~[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] на строк до 6 місяців, яким просила визначити наступні тимчасові обмеження його поведінки: заборонити спілкуватися, вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити перебувати з нею в місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися до її місця проживання [ADDRESS] , інших місць частого відвідування на відстань ближче 100 метрів. В обґрунтування заяви посилається на те, що проживає у будинку сестри в [ADDRESS] . Періодично потерпає від насильства зі сторони сина [PERSON] . Його поведінка негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після постійних скандалів, сварок, образ та погроз вона перебуває у пригніченому стані. 11.09.2024 [PERSON] вчинив насильство в сім`ї, а саме: словесно ображав, погрожував, принижував, за фактом якого було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника та заборонено йому в будь-який спосіб контактувати з заявницею строком на 3 доби. 08.09.2025 [PERSON] вчинив домашнє насильство в сім`ї, а саме: дії психологічного характеру, яке виражалось у обзиванні нецензурними словами, за фактом якого було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника та заборонено йому в будь-який спосіб контактувати з заявницею, строком на 3 доби. На теперішній час вказаний заборонний припис припинив свою дію, тому вона побоюється реалізації кривдником своїх погроз, оскільки раніше [PERSON] вже вчиняв відносно неї насильницькі дії. 11.08.2022 [PERSON] вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, образах та погрозах фізичною розправою, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Відчуття беззахисності перед фізично сильнішою особою, постійні спогади про попереднє насильство негативно впливають на її психологічний стан та самопочуття. Переконана, що вірогідність продовження вчинення насильства [PERSON] та настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою. \~ \~ \~ \~2. Рух справи Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі. \~3. Аргументи учасників справи Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що у неї наявні непорозуміння із сином, оскільки він весь час чіпляється до неї, перекручує факти, не надає їй допомоги, не купляє їй необхідних медикаментів, отримані ним кошти за поранення витрачає неналежним чином, зловживає спиртними напоями, погрожує їй, б`є посуд, вдавався і до фізичного насильства. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти заяви заперечував, зазначив, що це заявниця постійно чіпляється до нього, хоче ним керувати та вимагає від нього гроші, наразі з 2025 року він проживає окремо від матері із жінкою, натомість заявниця приходить до них додому і скандалить. За місцем проживання заявниці розташований гараж, який будував його батько та яким він користується. \~4. Фактичні обставини, встановлені судом Постановами судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.10.2024 у справі № 688/4334/24, від 30.08.2022 у справі № 688/2256/22 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП, що полягали у вчиненні домашнього насильства відносно [PERSON] . Крім того, 11.09.2024 та 08.09.2025 щодо [PERSON] було винесено тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника в зв`язку з вчиненням домашнього насильства психологічного характеру відносно [PERSON] , яке полягало у обзиванні нецензурними словами. Постановою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.09.2025 у справі № 688/4294/25 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП відносно [PERSON] за відсутності домашнього насильства відносно [PERSON] Будинок [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 6810700000:01:006:0276, цільове призначення якої : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належать [PERSON] , що підтверджено договором купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 02.03.2023, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Огородник Л. Ю., зареєстрованого в реєстрі № 369, витягом з Державного реєстру речових прав № 324592636 від 02.03.2023. Крім житлового будинку на земельній ділянці розташовані сарай, літня кухня та гараж. Згідно з повідомленням № 156132-2025 від 24.09.2025(491427) в період з вересня 2024 по вересень 2025 щодо вчинення домашнього насильства [PERSON] зареєстровано три звернення: № 11820 від 13.09.2025, № 11560 від 08.09.2025, № 7485 від 11.09.2024. За довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.01.2019 [PERSON] є інвалідом третьої групи, заг.захворювання. Згідно з довідкою квартального комітету № 7 виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 141 від 23.09.2025 [PERSON] скаржиться голові квартального комітету про те, що [PERSON] ходить в нього під будинком, розповсюджує наклепи, провокує на бійку; коли не вдається провокація, голосно кричить, щоб сусіди звернули увагу. Згідно з характеристикою квартального комітету № 7 виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 140 від 23.09.2025 [PERSON] проживає в [ADDRESS] , скарг від сусідів на нього не надходило, неадекватної поведінки в побуті не помічено. Сусіди характеризують його як позитивного, доброзичливого та завжди готового прийти на допомогу. Допомагає ЗСУ та волонтерам. Згідно з свідоцтвом про хворобу № 886 від 27.12.2023 гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини [NUMBER] [PERSON] має наслідки перенесеної важкої мінно-вибухової травми (04.08.2023), вогнепального осколкового поранення грудей, живота, тазу та кінцівок, відкритої рани задньої стінки грудної клітки, лівобічного пневмотораксу; вогнепального осколкового сліпого поранення лівої кисті, обох гомілок, грудної клітки зліва, поперекової ділянки ліворуч з переломом остистих відростків L2-L3, куприку, проникаючого в черевну порожнину, тазової гематоми, заочеревної гематоми зліва, забою сечевого міхура; множинних наскрізних поранень тонкої кишки від ілеоцекального кута 70 см (на протязі 50 см); гемоперитонеуму; розлитого серозного перитоніту, лікованих оперативно (04.08.2023, 07.08.2023) у вигляді злукової хвороби органів черевної порожнини зі значним порушенням функцій; занепаду живлення, демпінг синдрому; плевродіафрагмальних злук лівої легені з помірним порушенням функції зовнішнього дихання. ДН-ІІ (другого) ступеня; консолідованого перелому остистих відростків L2-L3 хребців, бічної маси крижі на рівні S2-S3 куприку та заднього відділу тіла лівої клубової кістки, посттравматичногоостеохондрозу поперекового відділу хребта ускладненого килами міжхребцевих дисків L5-S1 з больовим синдромом при помірному порушенні функцій; наявності сторонніх тіл м`яких тканин спини, сідничних ділянок, правого стегна, правого міжхребцевого отвору L2-L3, бічної маси крижі на рівні S2-S3 верхнього відділу лівого крижово-клубового з`єднання, порожнини малого тазу з корінцевими розладами, рефлекторним синдромом з м`язово-тонічним компонентом; посттравматичної невропатії лівого малогомілкового нерву з помірним порушенням функції; зміцнілих шкіряних рубців. 5. Норми права, які застосував суд \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 та пункту 1 частини 1 статті 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Положеннями статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Згідно з частиною 4 статті 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Таким чином, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин і наявності ризиків. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 березня 2023 року у справі № 711/3693/22 (провадження № 61-13257св22) зазначено, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки особи з огляду на наявність передбачених законом ризиків. Верховний Суд також зазначає, що вирішуючи питання про застосування обмежувального припису відповідно до Закону, пріоритет надається безпеці постраждалої особи, а не праву власника особі, яка вчинила домашнє насильство. Верховний Суд зазначає, що Закон не вимагає надавати обґрунтування та перелік факторів, розглянутих у рамках оцінки ризиків, проте стандартом верховенства права є вмотивоване рішення суду. Метою використання інструментів оцінки ризиків є оцінювання летальності та серйозності домашнього насильства з метою запобігання подальшому насильству й керування ризиками. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 127/9600/22 (провадження № 61-8702св22) вказано, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 6. Висновки суду Судом встановлено, що [PERSON] кілька разів вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері [PERSON] , проте такі дії не були систематичними, оскільки вчинялися нерегулярно протягом тривалого періоду і не призводили до тяжких наслідків. Відтак ризик продовження вчинення ним домашнього насильства не є високим. Крім того, потерпіла [PERSON] сама здійснює втручання у приватне життя [PERSON] та його стосунки із дружиною, чим провокує сина на вчинення щодо неї неправомірних дій. Її претензії до [PERSON] зводяться переважно до ненадання їй матеріальної допомоги з його боку. Також судом встановлено, що [PERSON] користується гаражем, який перебуває за місцем проживання заявниці, який належить його тітці [PERSON] . Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] вчиняв домашнє насильство щодо своєї матері [PERSON] , , стосовно нього необхідно застосувати обмежувальний припис для забезпечення дієвого та ефективного захисту заявниці тривалістю 3 місяці. Разом з тим, судом не знайдено підстав для застосування до [PERSON] всіх обмежень, про які просить заявниця, зокрема, заборони наближатися до місця її проживання, оскільки таке не становить небезпеки для заявниці та позбавить заінтересовану особу можливістю користуватися гаражем для власних потреб. \~ \~ \~ \~7. Розподіл судових витрат Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, необхідно віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial