Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24 300 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 26.10.2024-100002620 на суму 9 000 грн., яким визначено умови надання кредиту, строки та порядок повернення кредитних коштів. Позивач, взяті на себе за Договором зобов`язання виконав в повному обсязі, натомість, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 24 300,00 грн. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не погашає виниклої заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 300 грн. 00 коп. та 2\~422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до провадження Менського районного суду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу без його участі, вказавши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. В установлений судом строк надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме: суму заборгованості в розмірі 10\~000 грн (тіло кредиту 9 тисяч, проценти 1\~000 грн.); проценти у сумі 7\~370 грн., комісія 2\~430 грн., неустойка 4\~500 грн. вважає завищеними, несправедливими та такими, що суперечать законодавству України. Крім цього, від відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він, посилаючись на те, що є студентом денної форми навчання, має обмежений дохід і не володіє стабільним заробітком, тому просить надати йому розстрочку виконання рішення строком на 12 місяців із щомісячною сплатою рівними частинами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про розгляд справи без часті сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525\~Цивільного кодексу України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 26 жовтня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 26.10.2024-100002620,\~за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 9 000 грн., строком на 124 дні, зі сплатою відсотків: фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом; процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» комісією 9 % від суми кредиту, що становить 810 грн. 00 коп.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 810 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; денна процентна ставка 0,97%; неустойка 112 грн. 50 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неважно виконаного зобов`язання (а.с.16-24). Разом з тим, відповідач, підписавши такий кредитний договір, погодився із тією інформацією та умовами, які є частиною кредитного договору, та зобов`язався їх виконувати. Відповідно до Договору про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 та довідки від 21.07.2025 [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 9 000 грн. (а.с. 11-15, 25). Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 25 липня 2025 року становить 24 300,00 грн., яка складається з: 9 00,00 грн. основний борг; 8 370,00 грн. проценти, 810,00 грн. комісія, 4 500,00 грн. неустойка, 1\~620,00 грн. додаткова комісія (а.с. 26). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3\~статті 549 ЦК України). Згідно із пунктом 17 заявки на укладення кредитного договору №26.10.2024-100002620 від 26 жовтня 2024 року, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору(оферта),\~неустойка: 112,50 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Суд дійшов висновку, що визначення неустойки у твердій сумі, а не у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, як передбачено положеннями частини 3\~статті 549 ЦК України, не є неустойкою у розумінні закону, а тому вказані нарахування не можуть бути стягнуті як неустойка. Також заявкою на укладення кредитного договору №26.10.2024-100002620 від 26 жовтня 2024 року, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) не передбачено нарахування та стягнення додаткової комісії, яку просить стягнути позивач, підстави стягнення додаткової комісії позивачем не вказані. Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 4 500,00 грн\~ нарахованої неустойки та 1 620,00 грн\~додаткової комісії не підлягає задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або\~оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 26.10.2024-100002620 від 27 жовтня 2024 року у розмірі 18 180,00 грн, яка складається з: 9 000,00 грн\~заборгованості за тілом кредиту; 8 370,00 грн\~заборгованості за процентами; 810,00 грн\~комісії. Стосовно заяви [PERSON] про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Відтак, суд роз`яснює відповідачу, що з заявою про розстрочення чи відстрочення рішення суду [PERSON] має право звернутись на стадії виконання судового рішення. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, згідно платіжної інструкції № СЦ00029056 від 24 липня 2025 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2 422 гривні 40 копійок судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: partial