Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що 06.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , шляхом використання останньою електронного цифрового підпису та проходження ідентифікації з використанням системи BankID Національного банку, укладено кредитний договір (оферти) №06.03.2024-100000496. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 42 дні, з умовою сплати процентів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором від 06.03.2024 року виконав в повному обсязі, перерахував позичальнику кошти в сумі 10000 грн. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 12800 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн.; заборгованість за процентами 2800 грн. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12800 грн., сплачений судовий збір 2422 грн.40 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання. Крім того відповідачка 17.07.2025 за її заявою була ознайомлена з матеріалами справи та обізнана про розгляд справи. Отже, відповідачка вважається такою, що про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачка [PERSON] , 06.03.2024 року уклали кредитний договір. Договір укладено з використанням відповідачем одноразового ідентифікатора Е157, яким підписано заявку кредитного договору №06.03.2024-100000496, підтвердження, пропозицію (акцепт) про укладення кредитного договору (оферту). /а.с.12-16/ При цьому суд враховує, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Враховуючи, що кредитний договір підписаний [PERSON] в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, такий правочин слід вважати укладеним. Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20,у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20. Згідно умов укладеного кредитного договору відповідачка 06.03.2024 року отримала кредит в сумі 10000 грн., строком на 42 дні з дати його надання. Дата повернення кредиту 16.04.2024 року. Договором передбачено фіксовану незмінну процентну ставку у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ». Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами договору встановлено за домовленістю сторін при сплаті чергового платежу раніше дати платежу, зазначеної у графіку платежів, позичальник звільняється від обов`язку сплатити відповідний черговий платіж у дату, зазначену в графіку платежів. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредит в сумі 10000 грн., що підтверджується квитанцією №2433485950 від 06.03.2024, згідно з якою на картковий рахунок [NUMBER] , зазначений в договорі позичальником, за допомогою платіжної системи Liqpay перераховано кошти в зазначеному розмірі. /а.с.9/ Відповідачка порушила умови кредитного договору, покладені на неї обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, внаслідок чого за період з 06 березня 2024 року до 29 травня 2024 року утворилась заборгованість в сумі 12800 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості та карточкою субконто. /а.с.6, 50- 53/ Заборгованість нарахована в межах дії строку кредитного договору. До складу заборгованості входять 10000 грн. за тілом кредиту та 2800 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 12800 грн. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved