Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Малетин А.Я., звернувся до суду з позовною заявою до Держави України в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якій просить стягнути з Державного бюджету на користь [PERSON] безпідставно утримувані грошові кошти в сумі 17605,60 грн. В обґрунтування позову вказано, що поліцейським відділення поліції № 2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області було незаконно складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення ААД № 190452 від 07.07.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП. На підставі цього протоколу 05 жовтня 2023 року суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області незаконно постановила - [PERSON] визнати винуватим у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також суд стягнув з нього на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. [PERSON] сплатив штраф та судовий збір 28.03.2024. Однак, 09 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянув апеляційну скаргу на постанову Городенківського районного суду від 05.10.2023 та постановив: постанову Городенківського районного суду від 05.10.2023 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після скасування апеляційним судом постанови про накладення на [PERSON] стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та судового збору в розмірі 605,6 грн. останній згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на звернення до суду з позовом про стягнення суми перерахованих коштів до Державного бюджету України, як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Таким чином підлягають поверненню безпідставно отримані кошти, сплачені як судовий збір та штраф, оскільки підстава для їх сплати відпала. В зв`язку з розглядом справи позивач планує понести витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу орієнтовно у розмірі 10000 грн. Доказ фактичного розміру буде наданий після винесення рішення судом. 09\~травня 2025\~року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Справу вирішено\~розглядати за\~правилами загального\~позовного провадження.\~Підготовче засідання\~призначено на 05 червня 2025 року о 10.30 год. Ухвалою суду від 15 травня 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] \~\~адвоката Малетин\~Андрія\~Ярославовича\~про участь\~у\~судовому\~засіданні в\~режимі\~відеоконференції\~поза межами\~приміщення\~суду по\~даній справі. Призначене підготовче засідання 05\~червня 2025 року було відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.08.2025 \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 10 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] \~адвоката Малетин\~Андрія Ярославовича\~про участь\~у судовому\~засіданні 12.08.2025 \~ \~ \~ \~та всіх наступних засіданнях по даній справі в\~режимі відеоконференції\~поза межами\~приміщення суду. 12.08.2025 судове засідання відкладено, у зв`язку з першою неявкою представника відповідача у судове засідання. 10.09.2025 в судовому засіданні оголошено перерву, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування для огляду в судовому засіданні матеріалів справи №342/838/23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні 23.09.2025 представник позивача, до початку розгляду справи по суті, уточнив розмір позовних вимог та просив стягнути на користь\~ [PERSON] 17536,80 грн. Зазначив, що як слідує із матеріалів справи №342/838/23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, [PERSON] було\~визнано винуватим у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.\~130 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~та накладено\~на нього\~штраф у\~розмірі однієї\~тисячі неоподатковуваних\~мінімумів доходів\~громадян,\~що становить\~17\~000\~гривень,\~з позбавленням\~права керування\~транспортними засобами\~на строк\~один рік.Стягнуто з\~ [PERSON] \~до державного бюджету 536,80 гривень судового збору. Копіями постанов про закінчення виконавчих проваджень від 05.12.2023 стверджується, що виконавчі провадження №73441341 та №73441465 з примусового виконання постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області №342/838/23 виданої 05.10.2023 про стягнення з [PERSON] 17000 грн. штрафу в дохід держави та стягнення з [PERSON] 536,80 грн. судового збору в дохід держави закінчено. У зв`язку з цим, з Державного бюджету України на користь\~ [PERSON] , слід стягнути 17000 сплаченого штрафу та 536,80 грн сплаченого судового збору, як безпідставно утримуваних. Уточнені позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Крім того, зазначив, що докази про фактичний розмір витрат на професійну правничу допомогу з розглядом справи будуть надані після винесення судом рішення. Представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позов не подали, причин неявки не повідомили. Оскільки представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи суд та вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Заслухавши пояснення\~представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оглянувши в судовому засіданні матеріали справи №342/838/23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2023 року\~ у справі №342/838/23 [PERSON] \~визнано винуватим у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.\~130 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~та накладено\~на нього\~штраф у\~розмірі однієї\~тисячі неоподатковуваних\~мінімумів доходів\~громадян,\~що становить\~17\~000\~гривень,\~з позбавленням\~права керування\~транспортними засобами\~на строк\~один рік.Стягнуто з\~ [PERSON] \~до державного бюджету 536,80 гривень судового збору. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, постанову Городенківського районного суду від 05.10.2023 скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях [PERSON] складу ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивачем до позовної заяви надано квитанції: №69 від 01.12.2023 на загальну суму 19119, 30 грн., №70 від 01.12.2023 на загальну суму 855,50 грн та №69/КЗ на загальну суму 224,30 грн. Згідно квитанції №69 від 01.12.2023 слідує, що платником даної суми є [PERSON] , отримувач Городенківський відділ ДВС, призначення платежу: ВП №73441341. Згідно квитанції №70 від 01.12.2023 слідує, що платником даної суми є Гром`як Андрій Володимирович, отримувач Городенківський відділ ДВС, призначення платежу: ВП №73441465. Згідно квитанції №69/КЗ від 01.12.2023 слідує, що платником даної суми є Гром`як Андрій Володимирович, отримувач Івано-Франківське РУ, призначення платежу: доходи від прийому інших платежів. Із матеріалів справи №342/838/23 (яка за клопотанням представника позивача була взята судом для огляду в судовому засіданні), зокрема постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.12.2023 встановлено, що виконавче провадження №73441341 з примусового виконання постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області №342/838/23 виданої 05.10.2023 про стягнення з [PERSON] 17000 грн штрафу в дохід держави, закінчено. У постанові зазначено, що з боржника [PERSON] стягнуто штраф та перераховано в користь держави згідно платіжного доручення. Копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.12.2023 стверджується, що виконавче провадження №73441465 з примусового виконання постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області №342/838/23 виданої 05.10.2023 про стягнення з [PERSON] 536,80 грн. судового збору в дохід держави, закінчено. У постанові вказано, що з боржника [PERSON] стягнуто судовий збір та перераховано в користь держави згідно платіжного доручення. З викладеного слідує, що позивачем сплачено штраф у розмірі 17000 грн, який накладений на нього постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2023 року\~ у справі №342/838/23 та судовий збір в розмірі 536,80 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення суми штрафу у розмірі 17000 грн на підставі постанови про застосування до позивача адміністративного стягнення, яку надалі апеляційний суд скасував та 536,80 грн судового збору, які стягнуто відповідно до вказаної постанови. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ч. 2\~ст. 15 ЦК України) Частиною 1\~ст. 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. №18-рп/2004\~\~(справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать\~Конституції\~і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1\~ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, згідно із положеннями ч.ч. 1, 2\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Постановою Верховного Суду від 18 січня 2024 року по справі № 463/7127/22 зазначено, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Схожі за змістом правові позиціїмістяться також у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019р. у справі № 904/2444/18 та від 23 квітня 2019р. у справі № 918/47/18. При цьому слід зазначити, що порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів визначений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затверджений\~наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013р. №787. Суд звертає увагу на те, що на момент сплати\~позивачем адміністративного штрафу у розмірі 17000,00 грн та судового збору в розмірі 536,80 грн юридична підстава для такої сплати існувала, оскільки була чинною постанова Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05.10.2023, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1\~статті 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу та було відкрите виконавче провадження. Тому не можна вважати, що кошти були стягнуті помилково. Так само з огляду на обставини справи немає підстав вважати, що кошти були стягнуті надміру, тобто в розмірі більшому, ніж визначений у зазначеній постанові. Надалі з огляду на набрання 09 квітня 2024 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у справі №342/838/23 законної сили про скасування такої постанови відповідна юридична підстава відпала. Порядок №787 застосовується до випадків помилково чи надміру зарахованих до бюджету. Оскільки сума, яка була стягнута з позивача, не є помилково чи надміру зарахованою, Порядок №787 на спірні правовідносини не поширюється. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023р. у справі №910/5880/21 (п. 51, 52). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала, що після визнання протиправною та скасування судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі\~ст. 1212 ЦК України\~має право на позов про стягнення суми перерахованих коштів як таких, які утримуються в бюджеті без достатньої правової підстави. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2\~ст. 2 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 170 ЦК України\~держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно з ч. 4\~ст. 58 ЦПК України\~держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у конкретних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Інакше кажучи, органи державної влади, насправді, не діють як юридичні особи, навіть якщо вони формально наділені таким статусом, а діють від імені держави, що відповідає за своїми зобов`язаннями державним майном, яким наділяє, зокрема, її органи. Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023р. у справі №910/5880/21. Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах (постанови від 27 лютого 2019р. у справі №761/3884/18 (п. 35), від 23 листопада 2021р. у справі №359/3373/16-ц (п. 81), від 20 липня 2022р. у справі №910/5201/19 (п. 76), від 05 жовтня 2022р. у справах №923/199/21 (п. 8.17) і №922/1830/19 (п. 7.2), від 14 грудня 2022р. у справі №2-3887/2009 (п. 55)). Тобто під час провадження в справі стороною в спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною в справі певний орган (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019р. у справі №587/430/16-ц (п. 27), від 23 листопада 2021р. у справі №359/3373/16-ц (п. 81), від 05 жовтня 2022р. у справі №923/199/21 (п. 8.18) і №922/1830/19 (п. 7.3), від 14 грудня 2022р. у справі №2-3887/2009 (п. 55), від 12 липня 2023р. у справі №757/31372/18-ц (п. 38)). Отже, у цій справі відповідачем повинна бути держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023р. у справі №910/5880/21 зроблено висновок, що з огляду на чинне правове регулювання правовідносини щодо повернення з бюджету коштів, які були сплачені як адміністративно-господарський штраф, але після скасування постанови про застосування штрафу знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави, не є публічно-правовими (п. 37). У п. 53 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі\~ст. 1212 ЦК України\~має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються в бюджеті без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 5\~ст. 265 ЦПК України\~у резолютивній частині рішення суду у цивільній справі зазначається: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України. При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена норма не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не в резолютивній частині рішення. Отже, резолютивні частини рішень у зазначених спорах не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, а спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України. Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 червня 2018р. у справі №910/23967/16, від 22 червня 2023 року у справі №913/567/19. Висновок про те, що кошти слід стягнути на користь позивача саме з Державного бюджету України відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 19 червня 2018року у справі №910/23967/16. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності,

Outcome: approved