Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

25.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 33600,00 грн. Понесені судові витрати позивач просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №13256-08/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п. 1.6 п. 1 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс Кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24122024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24 грудня 2024 року до Договору факторингу №24122024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33600 грн., з яких: 7 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 12600,00 грн. - заборгованість за відсотками, 14000,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №13256-08/2024 в розмірі 33600,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за вказаними договорами, позивач просить стягнути з боржника на свою користь заборгованість у загальному розмірі 33600,00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 головуючим суддею по справі визначено суддю Митюк О.В.. 28.07.2025 надійшла відповідь №1608139 з Єдиного державного демографічного реєстру\~ щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 21.08.2025 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні та відзиву не подавав. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у них докази в своїй сукупності суд дійшов до наступних висновків: Судом встановлено, 13.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №13256-08/2024 (а.с.7-10). За умовами вказаного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором (п. 1.1 договору). Кредит надається строком на 120 днів, тобто до 10.12.2024, дата надання кредиту 13.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення 10.12.2024 (п. 1.2 договору). Сторонами погоджено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 3.33 % в день (п. 1.4.1). Відповідно до п. 1.6 договору - кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № [NUMBER] хх-хххх-8579 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W2529, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін . Окрім того, [PERSON] за допомогою електронного підпису, підписала додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №13256-08/2024, яким між відповідачкою та ТОВ «Аванс кредит» затверджено графік платежів (а.с. 10 із зворотньою сторінкою). Матеріали справи місять паспорт споживчого кредиту, який також підписаний [PERSON] електронним підписом\~ W2529, який містить аналогічну інформацію, що і у договорі про надання фінансового кредиту № W2529 (копія, а.с. 11-12). Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек Україна» від 23.04.2025 року слідує, що 13.08.2024 року о 23 год. 15 хв. грошові кошти у сумі 7000 грн. перераховано на платіжну карту\~ № [NUMBER] (а.с.19) . 24 грудня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24122024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія, а.с.14-16). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24 грудня 2024 року до Договору факторингу №24122024, значиться боржник [PERSON] кредитний договір №13256-08/2024, загальна сума заборгованості в сумі 33600 грн., з яких: 7 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 12600,00 грн. - заборгованість за відсотками, 14000,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям (а.с.19). Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №13256-08/2024 від 13.08.2024 в розмірі 33600 грн., з яких: 7 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 12600,00 грн. - заборгованість за відсотками, 14000,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям (а.с.20). Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість, нарахована первісними кредиторами відповідно до умов кредитних договорів. ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісними кредиторами. Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, судом доведено факт укладення відповідачем [PERSON] кредитного договору з ТОВ «Аванс Кредит» №13256-08/2024 від 13.08.2024. Заявлена до стягнення сума заборгованості підтверджена наданими позивачем розрахунками. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо заявлених сум заборгованості за цим договором Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Судом встановлено, що позивач є фінансовою установою, має ліценцію на надання фінансової послуги факторингу, що підтверджується наданими позивачем копіями свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, розпорядження про видачу ліцензії на надання послуг з факторингу, а також відомостями з сайту Національного банку України. На підставі викладених норм Закону та досліджених доказів укладення договору факторингу між ТОВ «Аванс Кредит та ТОВ «ФК«ЄАПБ», та переходу прав вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №13256-08/2024 від 13.08.2024\~ позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника за цими кредитними договорами. Щодо стягнення штрафних санкцій за кредитним договором. Згідно з ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень п. 18Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що штрафні санкції, які передбачені кредитним договором, нараховані у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022 (за період з 13.08.2024 по 24.12.2024), вони підлягають списанню кредитодавцем та підстави для їх стягнення за рішенням суду відсутні. Висновки суду. За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача 19 600,00 грн. заборгованості за кредитним договором №13256-08/2024 від 13.08.2024\~ (7000,00 грн. тіло кредиту + 12600,00 грн. проценти), щодо вимог про стягнення штрафних санкцій в сумі 14000,00 грн. слід відмовити. Доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні первісному кредитору відповідачкою не надано, розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований, а тому вимога позивача про стягнення з відповідачки 19 600,00\~ грн. підлягає задоволенню. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Суд зауважує, що при укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договором. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. Відповідно до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1766,33 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (19600,00 / 33600,00 х 3028,00 = 1766,33\~ грн.). На підставівикладеного та

Outcome: partial