Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "Свеа Фінанс" (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 236 311 гривень 07 копійок та розгляд справи призначено на 22 липня 2025 року. 22 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 19 серпня 2025 року, у зв`язку із неявкою Відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 16 липня 2025 року та 19 серпня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 19 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 23 вересня 2025 року, у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 23 вересня 2025 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача разом із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без її участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою його реєстрації та розміщенням 20 серпня 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 23 вересня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 23 вересня 2025 року у відповідності до вимог\~статті 244 Цивільного процесуального кодексу України\~Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 26 вересня 2025 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 17 січня 2018 року АТ «Ідея Банк» та Відповідач уклали кредитний договір № Р25.00108.003564718, за яким останній отримав суму кредиту у розмірі 50 000 гривень, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки становить 10 % річних. 11 травня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та Відповідач уклали кредитний договір №Z06.00108.003933714, відповідно до якого Відповідач отримав кредит у сумі 64\~500 гривень строком на 60 місяців, розмір процентної ставки 22% річних. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Позивачем укладено договір факторингу №01.02-32/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Позивачу, а Позивач набуває права вимоги Первісного кредитора за договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Реєстру боржників №3 до договору факторингу №01.02-32/23 від 25 липня 2023 року, Відповідач має заборгованість за кредитними договорами № Р25.00108.003564718 та №Z06.00108.003933714. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №P25.00108.003564718 від 17 січня 2018 року, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на дату подачі позову, складає 71 205,31 гривень: -Заборгованість за основним боргом - 30 546,73 гривень; -Заборгованість за відсотками - 9 672,19 гривень; -Заборгованість за іншими процентними платежами - 30 986,39 гривень. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №Z06.00108.003933714 від 11 травня 2018 року, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на дату подачі позову, складає 165 105,76 гривень: -Заборгованість за основним боргом - 60 096,03 гривень; -Заборгованість за відсотками- 41 955,38 гривень; -Заборгованість за іншими процентними платежами - 63 054,35 гривень. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за кредитними договорами у розмірі 236\~311 гривень 07 копійок; -судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2835 гривень 73 копійки. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Кредитний договір\~№ Р25.00108.003564718\~від 17\~січня 2018\~року, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» та Відповідач уклали договір про надання кредиту у розмірі 50 000 гривень строком на 36 місяців. За користування кредитом Клієнт сплачує АТ «Ідея Банк» 10 % (процентів) річних від залишку суми кредиту. 2.Згода-повідомлення фізичної особи-клієнта банку, відповідно до якої Відповідач надав згоду на обробку персональних даних банком. 3.Заява-анкета Відповідача, в якій зазначені його персональні дані. 4.Заява № Р25.00108.003564718 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки ПАТ «Ідея Банк». 5.Заява про акцепт про укладення договору про використання аналога власноручного підпису уповноваженої особи страховика та відтиску печатки страховик від 17 січня 2025 року. 6.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого Відповідачу надано кредит у розмірі 50 000 гривень, строком на 36 місяців, процентна ставка річних становить 10%, плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2.05% щомісячно від початкової суми кредиту. 7.Додаток до паспорта споживчого кредиту (графік щомісячних платежів за кредитним договором), відповідно до якого з 17 січня 2018 року по 17 січня 2021 року Відповідач повинен сплачувати щомісячно суму у розмірі 2642,80 гривень за тіло кредиту, відсотки та плату за обслуговування кредитної заборгованості. 8.Ордер-розпорядження №1 та №2 про видачу кредиту від 17 січня 2018 року, відповідно до якого Відповідачу перераховано на підставі кредитного договору № Р25.00108.003564718 від 17 січня 2018 року кошти в сумі 50\~000 гривень. 9.Договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку від 17 січня 2018 року. 10.Копія паспорта Відповідача та картки фізичної особи-платника податків. 11.Згода фізичної особи-суб`єкта кредитної лінії від 17 січня 2018 року, відповідно до якої Відповідач дає згоду банку на доступ до своєї кредитної історії. 12.Довідка-розрахунок заборгованості Відповідача за кредитним договором Р25.00108.003564718 від 17 січня 2018 року, відповідно до якої розрахунок боргу Відповідача станом на 25 липня 2023 року становить 71\~205,31 гривень, яка складається з: 30\~546,73 гривень заборгованість за основним боргом; 9672,19 гривень заборгованість за несплаченими процентами; 30\~986, 39 гривень заборгованість за несплаченими комісіями. 13.Виписка з ПАТ «Ідея Банк» станом на 25 липня 2023 року, відповідно до якої дебет/кредит Відповідача за кредитним договором Р25.00108.003564718 від 17 січня 2018 року становить 105\~757,22 гривні. 14.Кредитний договір №Z06.00108.003933714 від 11 травня 2018 року, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» та Відповідач уклали договір про надання кредиту у розмірі 64500 гривень строком на 60 місяців. За користування кредитом Клієнт сплачує АТ «Ідея Банк» проценти, які становлять 21.99 % річних. 15.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого Відповідачу надано кредит у розмірі 64500 гривень, строком на 60 місяців, процентна ставка річних (змінювана) становить 21.99%, плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2.95% щомісячно від початкової суми кредиту. 16.Договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку від 11 травня 2018 року. 17.Заява-анкета Відповідача, в якій зазначені його персональні дані від 11 травня 2018 року. 18.Додаток до\~паспорта споживчого\~кредиту (графік\~щомісячних платежів\~за кредитним\~договором), відповідно до якого з 11 червня 2018 року по 11 травня 2023 року Відповідач повинен сплачувати щомісячно визначену суму гривень за тіло кредиту, відсотки та плату за обслуговування кредитної заборгованості, загальна вартість кредиту становить 221\~844,07 гривень. 19.Заява-анкета Відповідача, в якій зазначені його персональні дані від 11 травня 2018 року. 20.Ордер-розпорядження №1 та №2 про видачу кредиту від 17 січня 2018 року, відповідно до якого Відповідачу перераховано на підставі кредитного договору № №Z06.00108.003933714 від 11 травня 2018 року кошти в сумі 64500 гривень. 21.Заява №Z06.00108.003933714 від 11 травня 2018 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки ПАТ «Ідея Банк». 22.Довідка-розрахунок заборгованості Відповідача за кредитним договором №Z06.00108.003933714 від 11 травня 2018 року, відповідно до якої розрахунок боргу Відповідача станом на 25 липня 2023 року становить 165\~105,76 гривень, яка складається з: 60\~096,03 гривень заборгованість за основним боргом; 41\~955,38 гривень заборгованість за несплаченими процентами; 63\~054,35 гривень заборгованість за несплаченими комісіями. 23.Виписка з ПАТ «Ідея Банк» станом на 25 липня 2023 року, відповідно до якої дебет/кредит Відповідача за кредитним договором №Z06.00108.003933714 від 11 травня 2018 року становить 127\~426,17 гривні. 24.Договір факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає) Позивачу права вимоги, а Позивач набуває права вимоги від Первісного кредитора та сплачує за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 25.Платіжна інструкція №9217 від 26 липня 2023 року, відповідно до якої Первісний кредитор переказав кошти у розмірі 1\~963 508 гривень Позивачу згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року. 26.Реєстр боржників №3 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, відповідно до якого Відповідач у реєстрі знаходиться під №4161 та має заборгованість у сумі 71\~205,31 гривень. 27.Реєстр боржників №3 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, відповідно до якого Відповідач у реєстрі знаходиться під №4162 та має заборгованість у сумі 165\~105,76 гривень. IV. Фактичні обставини, встановлені судом 17 січня 2018 року АТ «Ідея Банк» та Відповідач уклали кредитний договір № Р25.00108.003564718, за яким останній отримав суму кредиту у розмірі 50 000 гривень, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки становить 10 % річних (пункти ІІІ.1, ІІІ,6 цього Рішення). Факт перерахування Відповідачу суми кредиту у розмірі 50\~000 гривень, що підтверджує ордером-розпорядженням №1 та №2 про видачу кредиту від 17 січня 2018 року (пункти ІІІ.8 цього Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом 25 липня 2023 року у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 71 205,31 гривень: заборгованість за основним боргом - 30 546,73 гривень; заборгованість за відсотками - 9 672,19 гривень; заборгованість за іншими процентними платежами - 30 986,39 гривень (пункт ІІІ.12 цього Рішення). 11 травня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та Відповідач уклали кредитний договір №Z06.00108.003933714, відповідно до якого Відповідач отримав кредит у сумі 64 500 гривень строком на 60 місяців, розмір процентної ставки 21.99 % річних (пункти ІІІ.14, ІІІ.15 цього Рішення). Факт перерахування Відповідачу суми кредиту у розмірі 64 500 гривень, що підтверджує ордером-розпорядженням №1 та №2 про видачу кредиту від 11 травня 2018 року (пункти ІІІ.20 цього Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом 25 липня 2023 року у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 165 105,76 гривень, яка складається з: 60 096,03 гривень заборгованість за основним боргом; 41 955,38 гривень заборгованість за несплаченими процентами; 63 054,35 гривень заборгованість за несплаченими комісіями. (пункт ІІІ.22 цього Рішення). 25 липня 2023 року АТ «Ідея Банк» відступила право вимоги до Відповідача за цією заборгованістю на користь Позивача, що підтверджується договором факторигу та реєстром боржників до нього (пункти ІІІ.24 - ІІІ.27 цього Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладено Договору та не повернуто Позивачеві отримані за договором кошти. Факт отримання коштів підтверджується договором та платіжною інструкцією (пункти ІІІ.1 та ІІІ.6 Рішення). щодо розміру заборгованості за процентами Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватися на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору. Договір № Р25.00108.003564718 укладено 36 місяців, розмір процентної ставки становить 10 % річних, відповідно до умов договору. Судом встановлено, що Відповідач не погасив заборгованість за тілом кредиту у сумі 30 546,73 гривень станом на день подання позовної заяви до суду. Відповідно розмір нарахованих відсотків становить 9164 гривень (36 місяців * (30 546,73 гривень * 10 %). Заборгованість по відсотках Відповідача за кредитним договором від 13 січня 2021 року становить 9164 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості Позивач просить стягнути із Відповідача проценти за користування кредитом у розмірі 9 672,19 гривень. Отже, відмовити частково Позивачу щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 508,19 гривень. Договір №Z06.00108.003933714 укладено 60 місяців, розмір процентної ставки становить 21.99 % річних, відповідно до умов договору. Судом встановлено, що Відповідач не погасив заборгованість за тілом кредиту у сумі 60 096,03 гривень станом на день подання позовної заяви до суду. Відповідно розмір нарахованих відсотків становить 66075,58 гривень (60 місяців * (60 096,03 гривень * 21.99 %). Відповідно до розрахунку заборгованості, Позивач просить стягнути із Відповідача відсотки за користування кредитом у сумі 41\~955,38 гривень. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В зв`язку із викладеним Суд розглядає позовну заяву в межах позовних вимог та вважає за необхідне стягнути заборгованість за відсотками в межах заявленої Позивачем суми 41 955,38 гривень. щодо розміру комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією за договором Р25.00108.003564718 в сумі 30 986,39 гривень та за договором №Z06.00108.003933714 в сумі 63 054,35 гривень. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у позові в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 94 040, 74 гривень. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2835,73 гривень. Позов задоволено в сумі 141\~762,14 гривень, що становить 60 % від суми заявлених вимог. 60 % від суми сплаченого судового збору становить 1701 гривня 44 копійки. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 1701 гривня 44 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved