Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

05 травня 2025 року позивач ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний сул» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8160,00 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В позовній заяві вказував, що 07 липня 2024 року між сторонами укладений кредитний договір №07.04.2024-100003471, який підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 4 000 грн строком на 42 дні. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 8160,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 3860,00 грн, неустойки в розмірі 300,00 грн. Покликаючись на вищевикладене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді від 15 травня 2025 року провадження у справі відкрито, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторонам роз`яснено право подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. 15 липня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому останній вказував, що будь-яких кредитних договорів з позивачем він не укладав, платіжної картки [NUMBER] він ніколи не мав. Окрім того він ніколи не користувався номером мобільного телефону [NUMBER] , а також адресою електронної пошти [INFO] . Просив відмовити в задоволенні позову. У відповіді на відзив від 22.07.2025 року представник ТОВ «Споживчий центр» Ларіонов К.О., просив залишити без розгляду відзив відповідача, як такий, що поданий з пропуском строку, визначеного ухвалою суду про відкриття провадження у справі. Вказував, що кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, який було вказано останнім, як фінансовий - 0685319480. Відповідач не заперечує, що вказаний засіб зв`язку належить саме йому, або що на час укладення спірного договору він втратив вказаний засіб зв`язку. А тому, просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Розгляд справи провести без участі представника. Як вбачається з повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, [PERSON] отримав ухвалу судді про відкриття провадження у справі 31.05.2025 року, а відзив подав до суду лише 15.07.2025 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденоого строку, визначеного ухвалою від 15 травня 2025 року. А тому, у відповідності до ст.126 ЦПК України, відзив залишається без розгляду. Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року у справі здійснено перехід від розгляду справи зі спрощеного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року провадження задоволенно клопотання сторін про витребування доказів, підготовче провадження закінчене та призначено справу до розгляду по суті. Відповідач [PERSON] та його представник Яскевич Ф.О. в судове засідання не з`явились. В заяві, адресованій суду, представник відповідача Яскевич Ф.О. просив розглянути справу у відсутності відповідача та його. Просив відмовити в задоволенні позову. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з такого. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання клопотання сторін, суд витребував від АТ «Сенс Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме, чи емітувалась (видавалась) банківська картка [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у разі видачі такої картки на ім`я [PERSON] , надати належним чином завірені копії документів (паспорт, РНОКПП), які стали підставою для отримання картки та інформацію про рух коштів по банківській картці [NUMBER] у період з 07 по 08 квітня 2024 року. Відповідно до наданої АТ «Сенс Банк» інформації, на ім`я [PERSON] емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , надано завірені сторінки копії паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця села Серники Зарічненського району Рівненської області Як вбачається з наданої АТ «Сенс Банк» копії паспорта [PERSON] , дана копія паспорта має розбіжності з копією паспорта відповідача, яку останній долучив до матеріалів справи, а саме різняться фотокартки, підписи власника паспорта, почерк заповнення паспорта, відомості про сімейний стан. Відповідно до відповіді Управління державної міграційної служби України у Рівненській області на адвокатський запит представника відповідача адвоката Яскевича Ф.О., у відомчій інформаційній системі 27.12.2024 року зареєстровано заяву-анкету №11328076 [PERSON] , [INFO] , про внесенння до Єдиного демографічного реєстру інформації у зв`язку з обміном паспорта зразка 1994 року серії [NUMBER] по досягненню 45-річного віку на паспорт ID картку. При прийомі документів до анкети-заяви відскановано сторінки паспорта серії [NUMBER] . Судом встановлено, що копія паспорта, надана відповідачем повністю відрізняється від копії паспорта, який використовувався при укладенні кредитного договору №07.04.2024-100003471 від 07.04.2024 року. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що кредитний договір №07.04.2024-100003471 від 07.04.2024 року укладено з використанням документів, що мають ознаки підробки, зокрема паспорта громадянина України виданого на ім`я [PERSON] . З відповіді АТ «Сенс Банк» на запит суду вбачається, що банківський рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , до якого емітовано картку № [NUMBER] . Випискою засвідчено перерахування [NUMBER] грн на вказаний рахунок 07.04.2024. Підтвердження існування рахунку та картки на ім`я [PERSON] , а також факт перерахування коштів є вагомими доказами на користь позивача. Проте, з урахуванням інших доказів у справі, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не укладав договір та не отримував грошові кошти, оскільки оформлення банківської картки, відкриття рахунку, укладання кредитного договору здійснювалось іншою особою, яка використала дані паспортного документа [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Письмовими доказами доведено, що відповідач у справі не є стороною кредитного договору №07.04.2024-100003471 від 07.04.2024 року та отримувачем кредитних коштів, оскільки останні були перераховані на картковий рахунок особи, яка використали паспортні дані [PERSON] , а отже у останнього відсутній обов`язок повертати кошти за наданим кредитом. Судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача, оскільки в позові відмовлено.

Outcome: dismissed