Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. 16.04.2025 позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачки [PERSON] в обґрунтування якої вказала, що її син [PERSON] та відповідачка перебували між собою у шлюбі. У цьому шлюбі у них народився син, тобто онук позивачки, [PERSON] , [INFO] . Проте подружнє життя її сина з невісткою не склалося і за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 їхній шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю, відповідачкою у справі. Позивачка наголошує, що починаючи з грудня 2024 року відповідачка стала перешкоджати та забороняти їй бачиться та спілкуватися з онуком, хоча до цього часу вона часто відвідувала онука, проводила з ним вихідні дні та свята, піклувалася про нього, допомагала йому матеріально, а онук зі свого боку із задоволенням спілкувався з нею та проводив вільний час. Зокрема останній ночував у неї вдома і вона ніколи не налаштовувала його проти когось з батьків, навпаки виховувала його щоб він поважав обох батьків. Малолітній [PERSON] на теперішній час є єдиним онуком позивачки, тому посилаючись на викладені обставини, а також на те, що на її прохання відповідачка відмовляється надавати їй будь-яку можливість для спілкування з онуком, вона просила суд усунути створені відповідачкою перешкоди у її спілкуванні з онуком та надати їй право на побачення з ним без присутності матері [PERSON] , визначивши чіткий графік таких побачень, зокрема кожного вівторка з 16:00 до 20:00 год., п`ятниці з 15:00 до 9:00 год. наступного дня суботи, тобто з ночівлею з відвідуванням її місця проживання, на свята Великдень та Трійцю з 09:00 до 20:00 год. з відвідуванням її місця проживання, а також необмеженого спілкування з онуком засобами зв`язку. 2. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. 21.04.2025 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.19); 22.05.2025 за ухвалою суду та з ініціативи суду залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті Кривий Ріг ради, який зобов`язано скласти висновок про можливість визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з онуком [PERSON] , [INFO] (а.с.39,49); 12.05.2025 за ухвалою суду підготовче судове засідання закрито і справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Мачихін Ю.М., посилаючись на обставини та доводи, які викладені ними у позовній заяві, заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі. Додатково позивачка пояснила, що коли її син і невістка перебували ще у шлюбі та проживали від неї неподалік, то вона часто забирала онука до себе, неодноразово він залишався у неї на ночівлю, а в інші дні вона сама щодня приходила до нього. Їй відомі всі його уподобання, умови утримання, тому, якщо вона могла упоратися з онуком, коли він був ще зовсім маленький, то зараз, коли йому вже 6 років, і поготів. У зв`язку з чим вважає, що вона спроможна перебувати з онуком без присутності матері. Також наголосила, що вона співмешкає тривалий час з чоловіком, якого її онук [PERSON] дуже обожнює та захоплюється ним, вважає його своїм рідним дідусем. Останній теж дуже сильно скучає за хлопчиком, прив`язався до нього коли вони бачилися щодня, і теж хотів би дуже знову бачитися з ним та спілкуватися. Повідомила, що їй не принципово у які дні бачитися з онуком, головне щоб відповідачка надала можливість бачиться з ним. Вона зі своїм чоловіком самостійно б забирали онука до себе у визначені судом дні й години, а потім відвозили його назад до відповідачки, тим паче, що вони всі проживають у місті Кривому Розі та відносно недалеко один від одного. Востаннє вони бачилися з онуком ще у січні 2025 року. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пред`явлений до неї позов визнала частково, зокрема не заперечувала факту створення перешкод у побаченні та спілкуванні позивачки з її сином після випадку, коли її колишній чоловік, який є військовослужбовцем, попросив її передати сина позивачці для того щоб вона привезла його на побачення з ним у м. Миколаєві, бо його не відпускали додому, проте позивачка відвезла дитину на побачення з батьком не до [PERSON] , а до м. Дніпро, який зазнає постійних обстрілів з боку окупаційних військ РФ, тим самим піддавши її сина небезпеці його життю та здоров`ю. Після чого вона стала недовіряти позивачці та припинила передавати їй онука для спілкування, у тому числі засобами зв`язку. Також пояснила, що її син більше любить нерідного дідуся, співмешканця позивачки, аніж її саму, оскільки він завжди його міг нагодувати так як треба, покупати, погратися, тоді як на бабусю він ще тримає образу. Підтвердила, що коли вона ще була одружена з сином позивачки, то спілкування позивачки з онуком було повноцінним та нормальним, остання пару раз на місяць могла взяти до себе на ночівлю онука, а вони з чоловіком в цей час могли самостійно відпочивати. Якщо онук не був у позивачки, то вона щодня приходила до них додому у гості і навідувала його. Пояснила, що після того як вона розлучилася з сином позивачки, остання неодноразово зверталася до неї з проханням у побаченні з онуком, але вона їй відмовляла. Пояснила, що її син з 01.09.2025 став навчатися у першому класі школи, його заняття на теперішній час відбуваються з 08:00 до 11:30 год., після чого він відвідує заняття з логопедом. Звільняється в цілому з навчання з 14:00 год. У подальшому вона планує записати сина на відвідування спортивних секцій. Тому точний щоденний графік вона спрогнозувати не може. Також, пояснила, що вона створила нову сім`ю з іншим чоловіком і наразі є вагітною на 6-му місяці. Не заперечувала проти спілкування позивачки з онуком, але лише згідно графіку установленого органом опіки та піклування при виконкомі Покровської районної у місті Кривий Ріг ради, а саме у присутності матері, без ночівлі за місцем проживання позивачки, за попередньою домовленістю з нею, кожної суботи або неділі з 16:00 по 19:00 год. Представники третіх осіб у справі, органів опіки та піклування при виконкомі Софіївської селищної ради та Покровської районної у місті Кривий Ріг ради, у судове засідання не з`явилися, проте кожним з них направлені до суду свої письмові заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності. При вирішенні питання про визначення способу участі у вихованні та спілкування позивачки з онуком, просили суд врахувати висновки органу опіки та піклування при виконкомі Покровської районної у місті Кривий Ріг ради від 18.06.2025. 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом установлено, що [PERSON] та\~\~відповідачка у справі, [PERSON] , з\~23.11.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 (а. с. 9). [PERSON] та\~\~ [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER] (а.с. 7). Позивачка у справі, [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6). Отже, позивачка є бабою малолітнього хлопчика [PERSON] , [INFO] . З наданих сторонами доказів та їх позицій вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу участі баби у вихованні та спілкуванні з онуком після розлучення його батьків, внаслідок чого між сторонами виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивачки до суду з цього приводу. За висновками\~органу опіки\~та піклуванняпри виконкомі Покровської районної у місті Кривий Ріг ради, затвердженого згідно рішення виконавчого комітету названої ради від 18.06.2025 за № 548, визнано за доцільне встановити такий порядок зустрічей баби з онуком, а саме: без ночівлі, у присутності матері, кожної суботи або неділі з 16:00 по 19:00 год. за попередньою домовленістю баби з матір`ю, з урахуванням режиму дня та зайнятості дитини, святкові дні та проведення часу баби з онуком у інші дні за попередньою домовленістю баби з матір`ю, якщо іншого не буде погоджено між ними (а.с.48,49). 4. Застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Положеннями\~статті 257 СК України\~визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до\~статті 263 СК України\~спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої\~статті 159 СК України\~суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~і частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі\~«Johansen v. Norway»\~від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Положення\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі\~«Kruskic v. Croatia»\~від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі\~«Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 20221 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20. 5. Мотиви, з яких виходить суд Під час судового розгляду справи з позицій сторін установлено, що дійсно відповідачкою чиняться перешкоди у побачені позивачки з її сином, зокрема востаннє бабуся бачилася з онуком лише одного разу у січні 2025 року, а до цього часу ще у лютому 2024 року. Судом установлено, що вказані перешкоди створювалися відповідачкою в основному саме через неприязні відносини між сторонами, які виникли після розірвання шлюбу між відповідачкою та сином позивачки. Оцінюючи висновок\~органу опіки\~та піклуванняпри виконкомі Покровської районної у місті Кривий Ріг ради від 18.06.2025 щодо способу і порядку участі бабусі у вихованні та спілкуванні зі своїм онуком, суд не вважає його за можливе враховувати при ухваленні цього рішення, оскільки він не повністю відповідає встановленим судом обставинам справи. Так, у цьому висновку не наведено будь-яких мотивів побачення бабусі з онуком лише у присутності матері, зокрема не зазначено обставин за яких позивачка [PERSON] має негативний вплив на онука, а лише вказано, що має місце випадок через який онук образився на позивачку, коли вона його та його маму вигнала вночі з квартири. Проте під час розгляду справи у суді сама відповідачка зазначила, що її син вже відійшов від тих неприємних подій і готовий спілкуватися з бабусею і дідусем. Також не обґрунтовано у чому полягає загроза для дитини залишатися на ночівлю за місцем проживання бабусі, оскільки під час розгляду справи відповідачка не заперечувала того факту, що вона неодноразово раніше, ще під час перебування у шлюбі з сином позивачки, залишала на останню, щонайменше один раз на місяць на всю ніч та день свого на той час ще меншого сина, який потребував більшої уваги аніж зараз, коли він підріс. Жодних випадків неналежного виховання, утримання, харчування та догляду за час перебування онука за бабою за місцем її проживання відповідачка не вказала. Ба більше, зі слів відповідачки, співмешканець позивачки, нерідний дід її сина, зразково виконував вказані обов`язки. У цього дідуся з її сином склалися дуже близькі, теплі відносини, її син справді дуже скучає за ним і хотів би відновити спілкування з ним, сама відповідачка теж вважала за доцільне поновити ці зв`язки на благо для свого сина. Висновок органу опіки складено однобоко, під час його формування були враховані лише пояснення матері та дитини, проте не було опитано бабусю. Суд враховує, що наявність конфлікту та неприязні відносин між відповідачкою та позивачкою не є підставою для обмеження прав останньої на спілкування з онуком. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачка має негативний вплив на онука, а присутність відповідачки під час зустрічей позивачки з дитиною у подальшому не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, з огляду на неприязні стосунки сторін у справі. До того ж суд враховує, що відповідачка, з її слів, вагітна на 6-му місяці і подальша її присутність під час зустрічей позивачки з старшою дитиною, поза місцем її проживання, буде взагалі утруднене і імовірно загрозливе для психоемоційного стану самої ж відповідачки. Навпаки, на переконання суду, тимчасове перебування бабусі з онуком поза місцем проживання відповідачки, дозволятиме останній більше уваги приділяти її новонародженій дитині та сприятиме їхньому повноцінному спокійному відпочинку. Також матеріали справи не містять доказів того, що окреме спілкування позивачки з дитиною без матері може негативно вплинути на її психологічний та фізичний стан, навпаки, як вже зазначалося вище, відвідування бабусі (особливо дідуся, який проживає з нею) зі слів відповідачки лише позитивно вплине на психоемоційний стан її сина. Під час судового розгляду, суд переконався, що позивачка щиро бажає брати участь у вихованні та спілкуванні свого онука, і таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабою, дідом служить задоволенню життєво важливих психологічних потреб дитини. Позивачка має право на спілкування з онуком та приймати участь у його вихованні і при цьому відповідачка в інтересах дитини не має права перешкоджати цьому.\~ Визначаючи конкретний порядок участі позивачки у спілкуванні з онуком, суд враховує малолітній вік дитини (6 з половиною років), необхідність відвідування ним загальноосвітнього навчального закладу (перший клас), відвідування педагога, інших фахівців з розумового розвитку дитини, можливості навчання у спортивній школі, спілкування з іншими членами родини, у тому числі з дідом та бабою по лінії матері (позивачки), а тому слід встановити такі способи спілкування [PERSON] з онуком [PERSON] та участі у його вихованні: - кожного першої та третьої п`ятниці місяця з 15:00 год. до 16:00 год. наступного дня суботи, тобто з ночівлею за місцем проживання бабусі [PERSON] з можливістю відвідування вдень парків, скверів, кафе, дитячих ігрових майданчиків, розважальних закладів, ТРЦ міста Кривого Рогу (іншого міста України винятково за згодою матері), з урахуванням стану здоров`я дитини, без присутності матері; - кожної другої та четвертої середи місяця з 15:00 до 19:00 год. за місцем проживання бабусі з урахуванням стану здоров`я дитини, його участі у секціях розумового та фізичного розвитку, без присутності матері; - у святкові дні Різдво Христове, Пасха (Великдень), Трійця з 9:00 до 19:00 год, (інші свята за домовленістю з матір`ю), за місцем проживання бабусі [PERSON] з можливістю відвідування парків, скверів, кафе, дитячих ігрових майданчиків, розважальних закладів, ТРЦ м. Кривого Рогу (іншого міста України винятково за згодою матері), з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, без присутності матері. Увесь цей час позивачка не обмежується у спілкуванні з онуком засобами мобільного зв`язку, але з дотримання розпорядку дня для сну дитини та графіку перебування її у шкільному навчальному закладі, секціях розумового та фізичного розвитку. При цьому, відмовляючи у задоволенні позову в частині визначеного позивачкою способі її участі у спілкуванні з онуком, а також без урахування графіку побачень бабусі з онуком запропонованого відповідачкою, суд вважає необхідним зауважити, що дане рішення не є перешкодою для сторін у подальшому спільно домовитись і визначити участь бабусі у вихованні онука в інший спосіб, зокрема в інші дні тижня та години, на період канікул дитини у школі, враховуючи її вік, дорослішання, зміни ставлення дитини до баби, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Між тим, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 141 УЦПК України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій саме відповідачки, тому суд вважає, що всі витрати на оплату судового збору, понесені позивачкою в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1), зважаючи на результати вирішення спору, слід покласти\~саме на\~відповідачку [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: partial