Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

12.08.2025 року, засобами поштового зв`язку, [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просить встановити юридичний факт того, що Свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] видане на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконкому Радянськослобідської сільської ради народних депутатів від 14.05.1997 року №23 та Державний акт серії «ІІ-ЧН» №025307 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану на території с. Павлівка, Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Радянськослобідської сільської ради народних депутатів №18 від 14.05.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1006 від 09.08.1995 року, належить їй [PERSON] . Необхідність встановлення вказаних юридичних фактів заявниця обґрунтовує, тим, що при зверненні до державного реєстратора для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації про належне їй на праві власності майно, а саме будинок та земельну ділянку, було виявлено помилки при написанні її прізвища у свідоцтві про право власності на будинок та державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, що не збігається з записом по-батькові у її паспорті, та перешкоджає в реалізації їй права власності на належне їй домоволодіння, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду, оскільки у інший спосіб виправити помилку не представляється можливим. Ухвалою суду від 10.09.2025 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження в справі за правилами окремого провадження та призначено справу до розгляду на 30.09.2025. У судове засідання заявник не з`явилась, завчасно подала до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. /а.с.9/ Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлені, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. /а.с.24, 28/ Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані заявником докази та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] (російською [PERSON] ) народилася [INFO] у с. Смолянка, Куликівського району, Чернігівської області і є зареєстрованою по [ADDRESS] з 1997 року, про що свідчить паспорт громадянина України серії [NUMBER] . /а.с.5-6/ З картки платника податків вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 27.12.1996 року зареєстровано у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та присвоєно РНОКПП [NUMBER] . /а.с.5/ Як видно з копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.05.1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Радянськослобідської сільської ради народних депутатів за №23 від 14 травня 1997 року, зареєстрованого 03.06.1997 року Чернігівським БТІ в реєстровій книзі №4 під реєстрованим №237, [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] . /а.с.7/ З копії Державного акту серії ІІ-ЧН №025307 на право приватної власності на землю встановлено, що він виданий на ім`я [PERSON] , якій на підставі рішення Радянськослобідської сільської ради народних депутатів від 14 травня 1193 року №18 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га, в межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану на території с. Павлівка, Радянськослобідської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1006 від 09.08.1995 року. /а.с.8/ Як вбачається з довідки виданої старостою Трисвятськослобідського старостинського округу Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 22.09.2025 №15.1.1-05/31-25, 10.03.1990 року рішенням виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів №61 громадянці [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а з 1997 року в погосподарській книзі №4 Радянськослобідської сільської ради відкрито по господарський номер 669. /а.с.26, 29/ Дослідивши наведені вище правовстановлюючі документи, суд дійшов переконання, що в них при оформленні не правильно було записано прізвище власника, яким є саме [PERSON] , а не « [PERSON] », що може бути обумовлене порушенням правопису при перекладі її прізвища з російської мови на державну - українську мову. Написання прізвища заявника, як « [PERSON] » відповідає його написанню в паспорті громадянина України, картці фізичної особи платника податку, однак суперечить вказаним анкетним даним у виданих правовстановлюючих документах. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. \~ \~ \~ \~Згідно листа ВС України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. \~ \~ \~ \~Оскільки, діяльність Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області припинено, внести виправлення у правовстановлюючі документи у позасудовому порядку неможливо, тому заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. З огляду на вище вказані докази, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт технічної помилки у Свідоцтві про право власності на житловий будинок та у Державному акті на право приватної власності на землю, у частині написання прізвища власника. Досліджені судом належні та допустимі докази однозначно засвідчують факт належності правовстановлюючих документів [PERSON] . Оскільки іншим шляхом виправити допущені помилки неможливо, суд рахує що право власника підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved