Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальність «Факторинг Партнерс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24 серпня 2021 року між ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено кредитний договір № 555154582265, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2000,00 грн і зобов`язався повернути його у термін встановлений договором. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 5123,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2000,00 грн, заборгованість за відсотками 3123,00 грн. 18.12. 2023 року між ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 18/12-2023, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором № 555154582265 від 24.08.2021. 14.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3563000, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 1000,00 грн і зобов`язався повернути його у термін встановлений договором. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 7475,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000,00 грн, заборгованість за відсотками 6475,00 грн. У подальшому 15.12.2021 між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу на підставі якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до позичальників, в тому числі за кредитним договором №3563000 від 14.09.2021 року. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023 року в тому числі щодо вказаного кредитного договору №3563000 від 14.09.2021 року. 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 18-02/2025, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №3563000 від 14.09.2021. 21.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 75175193. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало в повному обсязі та надало грошові кошти в позику в розмірі 1653,00грн. У свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення грошових коштів та нарахованих процентів не виконав. У подальшому 27.01.2022 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу на підставі якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до позичальників, в тому числі за договором позики №75175193 від 21.08.2021 року. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023/01 від 10.03.2023 року в тому числі щодо вказаного договору позики №75175193 від 21.08.2021 року. 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 18-02/2025, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за договором позики № 75175193 від 21.08.2021. Внаслідок чого у позивача виникло право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 4930,60 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі1653,00 грн; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 3247,36 грн; інфляційні збитки - 26,44 грн; нараховані 3% річних 3,80 грн. Також позивач просить стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 року головуючим суддею визначено Разгуляєву О.В. Ухвалою суду від 29.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідача [PERSON] 18.08.2025 надійшли заперечення на позовну заяву. Ухвалою Таращанського районного суду від 21.08.2025 заперечення на позовну заяву було повернуто відповідачу без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України. 25.08.2025 року від позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» до суду надійшла відповідь на відзив до якої позивач зазначає, що перехід прав вимоги від первісних кредиторів до позивача підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними актами прийому - передачі реєстрів боржників та самим реєстром боржників. Дані договори в судовому порядку не оскаржувалися та недійсними не визнавалися. Наполягає на тому, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалося первісним кредитором на законних підставах. Крім того, зазначена у позовній заяві заборгованість нараховувалась первісними кредиторами станом на дату відступлення права вимоги до ТОВ «Факторинг Пртнерс», а ТОВ «Факторинг Партнерс» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та вживає дії щодо врегулювання заборгованості виключно у розмірі отриманих прав вимоги. Позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до відповідача відповідно до чинного законодавства, що підтверджується договорами факторингу та додатками до них. Крім того, відповідач не обгрунтовує не співмірності витрат на професійну правничу допомогу та не надав доказів такої, а тому просить задовольнити позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] в повному обсязі (а.с.230-250). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові прохав суд слухати справу без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 02.09.2025 та 30.09.2025 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що 24.08.2021 між ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено договір позики № 555154582265 згідно умов якого, на підставі заявки кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.1. договору, надати позичальнику грошові кошти у розмірі 2000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю позику та проценти за користування позикою у встановлений п. 1.1 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п. 1.1. договору). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 1.1.1.1 та 1.1.1.2 цього Договору. Відповідно до п. 2.2. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. Відповідно до п. 6.13.11 договору позичальник підтверджує, що інформація надана позикодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (а.с.15-20). Відповідачем також, були підписані паспорт позики від ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» (а.с.25- 29) та загальні умови надання грошових коштів у позику (а.с.30- 39). Відповідно до довідки про ідентифікацію по договору № 555154582265 від 24.08.2021, позичальника [PERSON] було ідентифіковано за допомогою одноразового ідентифікатора 0100, який було відправлено на номер мобільного телефону [NUMBER] вказаним відповідачем (а.с.40). ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» виконало умови договору позики та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 2000,00 грн, що підтверджується копією довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 02.02.2024 № 3162_240202181357 (а.с.41). Також з довідки по договору позики № 555154582265 від 24.08.2021, складеної ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» вбачається, що заборгованість [PERSON] становить становить 5123,00 гривні (а.с.43-45). 18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 18/12-2023, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за договором позики № 555154582265 від 24.08.2021 (а.с.123-126). Внаслідок чого у позивача виникло право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 5123,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі2000,00 грн; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 3123,00 грн (а.с. 135) 14.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3563000, згідно умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.4. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п. 1.1. договору). Відповідно до п. 1.5.1. договору комісія за надання кредиту: 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 225,00 грн, які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3. цього Договору. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 6.3. договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладення цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору, що підтверджується копією договору про споживчий кредит № 3563000 від 14.09.2021(а.с.49-57). Згідно з анкетою до договору про споживчий кредит № 3563000 від 13.09.2021 сума кредиту:1000,00 грн. Строк кредитування :15 днів. Процентна ставка: 1.50 відсотків за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту: 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Сума до повернення:1425,00 грн (а.с.46). Договір про надання споживчого кредиту укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором J29384, що підтверджено копією довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан»(а.с.70). ТОВ «Мілоан» виконало умови договору про надання споживчого кредиту та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 1000,00 грн, що підтверджується копією довідки товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» від 24.01.2025 (а.с.71). Також з відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «Мілоан» вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 4425,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000,00 грн, заборгованість за відсотками 3225,00 грн, заборгованість за комісією - 200,00 грн (а.с.72-73). 15.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 3563000 від 14.09.2021 (а.с. 99-104). У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором позики № 3563000 від 14.09.2021 року (а.с. 136-148). 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 18-02/2025, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за договором позики № 3563000 від 14.09.2021 (а.с.151-166). Внаслідок чого у позивача виникло право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 7475,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі1000,00 грн; заборгованості за процентами 6475,00 грн (а.с. 167). 21 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75175193, який було підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора sI5Wv0z8Sb, за умовами якого відповідачу було надано позику у розмірі 1653,00 грн, строком кредитування 30 днів до 20 вересня 2021 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 1,99% в день. Знижена процентна ставка 0.01% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування 2,70% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3,71%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 1657,96 грн. Згідно з договором позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (п. п. 5.1. п. 5 Договору позики) (а.с. 74). Як зазначає позивач, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання за договором, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору позики, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» про зарахування 21.08.2021 на платіжний інструмент № [NUMBER] 1653,00 грн, отримувач [PERSON] (а.с. 93). 27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75175193 від 21.08.2021 (а.с. 111-115). У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором позики № 751751193 від 21.08.2021 року (а.с. 136-140). 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 18-02/2025, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за договором позики № 75175193 від 21.08.2021 (а.с.151-154). Внаслідок чого у позивача виникло право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 4930,60 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі1653,00 грн; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 3247,36 грн; інфляційні збитки - 26,44 грн; нараховані 3% річних 3,80 грн (а.с. 168). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторона позивача в позовній заяві посилається на те, що відповідач не повернув своєчасно позивачу суму кредиту та нараховані проценти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладених між фінансовими установами та відповідачем договорів дані фінансові установи надали позичальнику суми позики, а останній зобов`язувався повернути надані позики в повному обсязі у визначені договорами строки: Зокрема, за договором про споживчий кредит укладеним 14 вересня 2021 року з ТОВ «Мілоан» № 3563000 (строк позики 15 днів) до 29 вересня 2021 року. Згідно копії розрахунку заборгованості за договором № 3563000 від 14.09.2021 наданого первісним кредитодавцем «Мілоан» вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 4425,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000,00 грн, заборгованість за відсотками 3225,00 грн, заборгованість за комісією - 200,00 грн (а.с.72-73). Згідно копії розрахунку заборгованості за договором № 3563000 від 14.09.2021 наданого ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на дату розрахунку 10.01.2023 становить 7975,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 3225,00 грн, заборгованість за комісією - 200,00 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору 3550,00 грн. Нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 15.12.2021 (дата відступлення права вимоги) по 23.02.2022 (включно) становлять: 3550,00 грн (а.с.110). Згідно копії розрахунку заборгованості за договором № 3563000 від 14.09.2021 наданого ТОВ «Коллект Центр» вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на дату розрахунку 18.02.2025 становить 7475,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) 6775,00 грн, на дату розрахунку (18.02.2025) заборгованість за відсотками становить 6475,00 грн, заборгованість за комісією - 200,00 грн. Загальна сума погашень за договором складає (до 18.02.2025) складає 500 грн, з них: 300 грн - заборгованість за відсотками та 200 грн - заборгованість за комісією (а.с.169). Відповідно до розрахунку позивача ТОВ «Факторинг Партнерс», заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит №3563000 станом на 26.06.2025 року становить 7475,00 грн, яка складається із: 1000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6475,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 171). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Наданий позивачем розрахунок суми боргу за кредитним договором №3563000 не є первинним документом, який підтверджує заборгованості за вказаним договором кредиту у розмірі, зазначеному у розрахунку. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Отже, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 29 вересня 2021 року, є безпідставним. Право правонаступників первісного кредитора «Мілоан» нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 29 вересня 2021 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів, правового висновку Великої Палати Верховного Суду, умов кредитного договору, відсутності погашення кредитної заборгованості її позичальником, суд встановив підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 3563000 від 14 вересня 2021 року в загальній сумі 4225,00 грн, з яких: по тілу кредиту 1000,00 грн, по процентах 3225,00 грн, З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1793,25 грн (14278,60 грн * 2422,40 грн / 17528,60 грн). Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду у справах № 923/560/17,№ 329/766/18,№ 178/1522/18. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial