Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

23.06.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивовано тим, що 06.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №1927163, відповідно до якої [PERSON] надано позику у розмірі 6 000 гривень строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% на день. Також сторонами узгоджено умови пролонгації, строк якої обмежено 90 календарними днями. Враховуючи викладені умови договору позики та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості у розмірі 2 566,80 гривень, заборгованість [PERSON] складає 17 761,20 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000 гривень, заборгованість за відсотками 11 761,20 гривень. У подальшому позикодавцем відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором позики ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке у свою чергу відступило право грошової вимоги позивачу. На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №1927163 у розмірі 17 761,20 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 24.06.2025 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 04.09.2025 до суду від представника відповідача, адвоката Працевитого Г. О. надійшли пояснення у справі, згідно яких відповідач не погоджується з нарахованими відсотками за договором позики. Зокрема договором обумовлено строк кредитування 30 днів, а тому сума відсотків до сплати має становити 3 582 гривень (6000 гривень основного боргу * 1,99% * 30 днів). Водночас всупереч умов договору проценти були нараховані за період 121 день (після спливу строку договору). Відсотки нараховані поза межами строку кредитування за своєю природою є відповідальністю за неправомірне користування кредитними коштами в порядку ст. 625 ЦК України. Виходячи з розрахунку заборгованості після строку кредитування кредитор нарахував відсотки по ставці 1,99% в день або 726,35% річних. При цьому притягнення споживача до відповідальності за невиконання умов договору, в тому числі за неповернення тіла або відсотків у розмірі, що перевищує 50 відсотків річних є незаконним та нікчемним, виходячи з положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». До матеріалів справи також долучені Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та зазначено, що вказані правила є частиною договору позики та містять підстави для нарахування суми боргу у розмірі 17 761,20 гривень. Вказані правила не підписані відповідачем та матеріали справи не містять відомостей, що саме з цими правилами ознайомився [PERSON] та погодився з ними. Таким чином, представником відповідача наведено контррозрахунок, відповідно до якого позичальник має сплатити тіло 6 000 гривень та відсотки 3 582 гривень (6 000 гривень * 1,99% * 30 днів), а всього 9 582 гривень. В рахунок погашення заборгованості позичальником було сплачено 2 566,80 гривень, у зв`язку з цим має бути стягнуто 7015,20 гривень, з яких тіло кредиту 6 000 гривень, відсотки 1015,20 гривень (3 582 гривень сплачені 2 566,80 гривень). На підставі викладеного, представник відповідача прохав встановити незаконність нарахування кредитором відсотків після строку кредитування 06.05.2021 та зменшити загальну суму заборгованості до 7 015,20 гривень (а. с. 85-91). 04.09.2025 до суду від представника відповідача, адвоката Працевитого Г. О., надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, згідно якого відповідач вважає ціну складання позовної заяви 3000 гривень надмірною, оскільки справа є типовою, позовна заява не розписана деталізовано. По суті надана позовна заява є сформованим зразком, який використовується щодо всіх боржників ТОВ «Фінпром Маркет» в подібних правовідносинах. Таким чином, представник відповідача прохав зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1 500 гривень (а. с. 97-98). 11.09.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вважає, що відповідач перед підписанням договору позики вивчив Правила надання грошових коштів у позику, які передбачають нарахування відсотків за понадстрокове користування позикою. Вказані правила розміщені на сайті https:mycredit.ua/ua/documents-license/. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки такою підставою є виконання, проведене належним чином. При цьому, на інтернет ресурсі позикодавця в розділі «Архівна інформація» містяться всі правила надання позики за весь час діяльності компанії, пункт про пролонгацію на 90 діб міститься в правилах за період з 2018 року по теперішній час. Також позивач обраховував заборгованість за базовою/фіксованою ставкою, а не за понадстрокове користування позикою в розмірі 2,7%, що також передбачено договором у разі порушення умов договору позики. Контррозрахунку відповідачем надано не було (а. с. 110-111). 23.09.2025 до суду від представника відповідача, адвоката Працевитого Г. О., надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких кредитор як власник сайту mycredit.ua може в односторонньому порядку змінювати на власному сайті будь-яку інформацію, файли тощо. Тому вважати належним та допустимим доказ, що повинен був у 2021 році розміщеним на сайті не можна. У підписаному позичальником договорі позики взагалі не зазначається про те, що Правила надання грошових коштів у позику є частиною договору. Доказів ознайомлення відповідача із умовами щодо пролонгування/автопролонгування строку кредитування позивачем не надано. На підставі викладеного, представник відповідача прохав встановити незаконність нарахування кредитором відсотків після строку кредитування 06.05.2021 та зменшити загальну суму заборгованості до 7 015,20 гривень. Представник позивача Гедзь О. В. надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] та представник відповідача, адвокат Працевитий Г. О., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1927163 (а. с. 14), відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідно до п. п. 2, 3 Договору позики №1927163 сума позики становить 6 000 гривень, строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99% на день. Дата надання позики 06.04.2021, дата повернення позики 06.05.2021. Знижена процентна ставка становить 0,69% на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,70% на день. Проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п. 4.2 Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https:mycredit.ua/ua/documents-license/, їх суть, зміст, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Факт укладення договору позики не заперечується і стороною відповідача. Згідно відповіді акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №46/12-11/120372 від 18.09.2025, згідно якого на ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . 06.04.2021 року на вказану платіжну картку було зараховано 6 000 гривень, деталі операції Payment UKR KYIV FINEX*CREDIT (а. с. 117-118). На підтвердження отримання відповідачем грошових коштів суду також надано довідку ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 11.04.2025 та копію платіжної інструкції 0b315a1a-6072-475e-ae85-86992a1b0e98 (а. с. 26-27). Факт отримання відповідачем коштів на підставі договору позики у розмірі 6 000 гривень не заперечується стороною відповідача. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт укладення договору позики №1927163 та отримання на його підставі позики у розмірі 6 000 гривень є таким, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. 19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №1911 (а. с. 28- 35). Як вбачається з реєстру прав вимог №3 від 19.11.2021 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №1927163 від 06.04.2021 у розмірі 19 626 гривень (а. с. 36-37). 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивачем укладено договір факторингу №030423-ФК (а. с. 38-46). Згідно реєстру заборгованості до договору факторингу від 03.04.2023 позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за договором позики №1927163 від 06.04.2021 у розмірі 19 626 гривень (а. с. 47-48). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суду також надано розрахунок заборгованості за договором позики, здійснений ТОВ «Фінпром Маркет», згідно якого заборгованість за договором становить 17 761,20 гривень, з яких за тілом 6 000 гривень, за нарахованими процентами 11 761,20 гривень. Проценти нараховані у розмірі 1,99% за період з 07.04.2021 по 04.08.2021. При цьому відповідачем сплачено відсотки у розмірі 2566,80 гривень (414 + 828 +455,40 + 869,40) Щодо нарахування відсотків за договором позики суд зазначає наступне. Суду також надано копію Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) в редакції, затвердженої рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 11.02.2021. Вказані Правила відповідачем не підписані (а. с. 29-34). Відповідно до п. 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному обсязі/несвоєчасного повернення Позики та процентів позичальнику на таку неповернуту позику товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики за кожний день понадстрокового користування позикою, починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник погоджується та розуміє, що нарахування процентів за понадстрокове користування не є штрафом, пенею або іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства. Суд не бере до уваги твердження сторони позивача про те, що алгоритм укладення договору позики передбачає, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах\~ повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Позивачем не надано доказів того, що саме додані до позовної заяви Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надані стороною позивача не містять підпису відповідача. При цьому, суд погоджується з доводами сторони відповідача, що кредитор має можливість в односторонньому порядку змінювати на власному сайті будь-яку інформацію, у тому числі і змінювати Правила, що розміщені на ньому. За таких обставин, суд бере до уваги умови, що узгоджені сторонами відповідно до договору позики №1927163: сума позики 6 000 гривень, строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99% на день. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість (з урахуванням сплачених відсотків 2 566,80 гривень) у розмірі 7015,20 гривень, з яких тіло кредиту 6 000 гривень, відсотки 1015,20 гривень ((6 000 * 1,99% * 30 днів) 2 566,80 гривень). Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 956,85 гривень (2422,40 гривень * 39,50%). Також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог. На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, згідно якого вартість наданих послуг становить 3 500 гривень, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 20.03.2025 (а. с. 48-54). Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає, що заявлена сума гонорару за надану правову допомогу є співмірною з вимогами ст. 137 ЦПК України та відповідає складності справи. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1382,50 гривень.

Outcome: partial