Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

15 липня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій прохає змінити розмір аліментів, які стягуються на її користь із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відповідно до рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04.09.2019 по справі № 532/1705/19 з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму, а саме 4000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що вони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04.09.2019 по справі № 532/1705/19 з відповідача на її користь стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області по справі № 532/1706/19 від 04 березня 2020 року їхній шлюб з відповідачем розірвано та змінено її прізвище [PERSON] на [PERSON] . Наскільки позивачці відомо, що відповідач не має постійного заробітку (доходу), що постійно впливає на коливання розміру аліментів. Так у зв`язку з нерегулярною сплатою аліментів та коливаннями у їх розмірі при зміні заробітку (доходу) відповідача виникла необхідність встановлення аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 4000 грн. Таким чином встановленням аліментів у твердій грошовій сумі забезпечить їхню рівність при несенні обов`язку утримання дитини. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 15.07.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення Дніпровської міської ради відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 19.02.2024 по теперішній час. Ухвалою від 28 липня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 25 вересня 2025 року. У судове засідання 25 версеня 2025 року: - позивачкою до суду подано заяву, у якій остання прохає справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. - відповідач до суду подав заяву, у якій останній прохає справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року у справі № 532/1705/19 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 04 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7-9). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] . Неповнолітній син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом установлено, що неповнолітній син проживає разом із матір`ю, знаходяться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідач не надав суду доказів того, що він не має можливості надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина чи може надавати, але в розмірі, меншому, ніж прохає позивач. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина, з 1/4 на 4000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності й розумності. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім цього, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір» та ст. 142 ЦПК України у розмірі 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову.

Outcome: approved