Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

09.06.2025 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Білик Людмила Станіславівна, звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ТОВ «Мода-Текс», в якому просить визнати трудові відносини між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОДА-ТЕКС» припиненими з 01 жовтня 2022 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Позов мотивовано тим, що 13 липня 2021 року, між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОДА-ТЕКС» виникли трудові відносини, де вона прийнята на роботу на посаду підсобний робітник. Вказала, що вона досягнула 65-річного віку, а тому із вказаних підстав звернулася до пенсійного фонду з метою отримання надбавки до пенсії, де отримала повідомлення, що вище вказані трудові відносини не припинилися, що унеможливлює особі скористатися вказаним правом. Водночас, з жовтня 2022 року та по даний час, фактично трудові відносини між нею та ТОВ «МОДА-ТЕКС» припинилися, однак позивачка офіційно числиться як працівник підприємства, проте будь-яку трудову діяльність не здійснює, трудові обов`язки не виконує, заробітну плату не отримує. Чинне трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою. При цьому, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника. Однак, роботодавцем видано позивачу трудову книжку без запису про звільнення та без зазначення відповідного наказу. З метою врегулювання вказаної обставини, позивачкою надіслано поштовим відправленням з описом лист із проханням внести запис до трудової книжки та видати відповідний наказ. Вказане поштове відправлення повернулося без вручення. Позивачка, бажає звільнитися однак не може цього зробити через фактичну відсутність Товариства за його місцезнаходженням, а також відсутність будь-яких засобів зв`язку з його керівництвом, а тому Позивач позбавлена можливості розірвати трудові відносини з Відповідачем у спосіб, передбачений КЗпП України. 01.07.2025 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області через систему «Електронний суд», який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП), для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37, 41 КЗпП та інші законодавчі акти). При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору. За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: - взаємне волевиявлення сторін; - ініціатива працівника;- ініціатива власника або уповноваженого ним органу; - ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; - порушення правил прийому на роботу. Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі. Факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання. Тобто припинення трудового договору має певні правові наслідки як для працівника, так і для роботодавця. Оскільки ТОВ МОДА-ТЕКС офіційно зареєстрована в Закарпатській обл., Мукачівському р-н, місті Мукачево, по вул. Валленберга Рауля, то заявниця має змогу припинити трудові відносини в позасудовому порядку. Представник відповідача ТОВ МОДА-ТЕКС в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Ухвалою судді від 18.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі №607/11732/25. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте у поданому відзиві на позовну заяву, просив розгляд справи проводити у відсутності представника. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 13 липня 2021 року, між [PERSON] [INFO] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОДА-ТЕКС» виникли трудові відносини, та [PERSON] прийнята на роботу на посаду підсобний робітник, що вбачається із записів у трудовій книжці серії [NUMBER] та Відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб. 29.04.2025 Позивачка направила листа до ТОВ МОДА-ТЕКС із проханням врегулювати спір та внести запис про звільнення до трудової книжки про що видати відповідний наказ. Однак, вказане поштове відправлення повернулося без вручення. Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Статтею 43 Конституції України громадянину гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з частинами першою статті 21 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39 КЗпП України). Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Судом встановлено, що 13 липня 2021 року, між [PERSON] [INFO] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОДА-ТЕКС» виникли трудові відносини, зв`язку із чим [PERSON] прийнята на роботу на посаду підсобний робітник, що вбачається із записів у трудовій книжці серії [NUMBER] Як стверджує позивачка, досягнувши 65-річного віку, вона звернулася до пенсійного фонду з метою отримання надбавки до пенсії, де отримала повідомлення, що вище вказані трудові відносини не припинилися, що унеможливлює її скористатися вказаним правом. У зв`язку із цим, 29.04.2025 Позивачка направила листа з рекомендованим повідомленням про вручення до ТОВ МОДА-ТЕКС із проханням врегулювати спір та внести запис про звільнення до трудової книжки про що видати відповідний наказ. Однак її заява про звільнення повернулася без вручення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сином позивачки, пояснив, що його мати [PERSON] працювала на меблевій фабриці у ТОВ МОДА-ТЕКС із літа 2021 року і у 2022 році мати перестала ходити на роботу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки, пояснила, що [PERSON] розповідала їй, що працювала у швейному цеху, однак коли почали виключати світло, то підприємство виїхало і в жовтні 2022 позивачка перестала ходити на роботу. За таких обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Отже, існує порушення права позивачки на припинення трудових відносин. Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Звертаючись до суду з вимогою про визнання припиненими трудових відносин з відповідачем, позивачка посилається на те, що трудові відносини можливо припинити лише в судовому порядку, оскільки роботодавець відсутній, з ним не має жодного офіційного контакту і сподіватись від нього дій, спрямованих на розірвання трудового договору, не видається за можливе. Отже, відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи, правових висновків Верховного суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах ВС від 25 листопада 2019 року № 201/1384/16-ц, від 19 вересня 2019 року № 233/2529/18, та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «МОДА-ТЕКС» є ефективним і таким, що не суперечить закону способом захисту пенсійних прав позивача, які остання позбавлена можливості реалізувати через невчинення ТОВ МОДА-ТЕКС дій спрямованих на припинення трудових відносин із позивачкою [PERSON] . За вказаних обставин наявні законні підстави для припинення трудових відносин на підставі частини першої статті 38 КЗпП України в судовому порядку. Враховуючи встановлення судом факту порушення права позивача на припинення трудового договору, суд вважає, що обраний нею спосіб захисту направлений на відновлення її трудових прав, гарантованих Конституцією України. Отже, позовна вимога про визнання припиненими трудових відносин між позивачкою та відповідачем ТОВ «МОДА-ТЕКС» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України підлягає до задоволення. Суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області слід відмовити як до неналежного відповідача, оскільки позивачем не доведено факту порушення вказаною особою прав позивача. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №0483-0752-6969-1144 від 05.06.2025. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню із ТОВ «МОДА-ТЕКС» на користь позивача, оскільки саме вказане товариство є належним відповідачем у справі.

Outcome: partial