Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Виконавчий комітет Чигиринської міської ради, як орган опіки та піклування, через свого представника - за посадою Харченка В. А. звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив,що на обліку Служби у справах дітей Чигиринської міської ради перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] . 05.10.2022 малолітнього [PERSON] у зв`язку із безпосередньою загрозою життю і здоров`ю дитини було негайно відібрано від матері та направлено до закладу охорони здоров`я - КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради». 06.10.2022 Виконавчим комітетом Чигиринської міської ради прийнято рішення № 589-34 «Про негайне відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав». 27.02.2023 рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав через безвідповідальне ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, створення умов що несуть ризик для життя, здоров`я та морального виховання дитини. Рішенням виконавчого комітету Чигиринської міської ради від 11.04.2023 № 695-42 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради від 16.05.2023 №108 «Про встановлення опіки над [PERSON] » опікуном малолітнього призначена [PERSON] . Родина проживала за адресою: [ADDRESS] , проте в грудні 2023 року евакуювалася до Німеччини в м. Рюммінген. З часу відібрання дитини відповідачі [PERSON] та [PERSON] зацікавленості в поверненні сина не проявляли, до Служби у справах дітей Чигиринської міської ради з цього питання не звертались. Згідно пояснень опікуна малолітнього [PERSON] за весь період перебування [PERSON] під опікою батьки жодного разу не поцікавилися ні життям, ні розвитком дитини, не спілкувалася із ним та не виявляли інтересу щодо його стану здоров`я та повсякденного життя. 15.04.2025 комісією в складі спеціаліста І категорії Служби в справах дітей Чигиринської міської ради, поліцейського офіцера громади, фахівця із соціальної роботи КЗ «Центр соціальних служб» Чигиринської міської ради було обстежено умови проживання відповідачки [PERSON] , про що складений відповідний акт. Комісією установлено, що для життя та розвитку дитини умови не створені. У будинку брудно, відчувається неприємний запах, підлога не метена, посуд брудний, речі розкидані. В коридорі - купи сміття та використаних підгузків, на кухні - залишки їжі, пусті пляшки з-під алкогольних напоїв. В легкій доступності дитини небезпечні речі: цигарки на обігрівачі, поруч ящик з тютюном, гострі предмети. У довідці - характеристиці, виданій Тіньківським старостинським округом Чигиринської міської ради 22.04.2025 зазначається, що [PERSON] постійної роботи не має, зловживає спиртними напоями, схильний до правопорушень та характеризується негативно, авторитетом серед жителів села не користується. У аналогічній довідці щодо [PERSON] зазначено, що остання постійної роботи не має, схильна до крадіжок, характеризується посередньо, авторитетом серед жителів села не користується. 23.04.2025 року питання позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чигиринської міської ради, на яке ні батько, ні мати не з`явилися, про час і місце розгляду питання про позбавлення батьківських прав були повідомлені належним чином, однак про свою відсутність членів комісії не попереджали, про своє бажання відстояти права бути батьками жодним чином не заявили. Обговоривши питання та взявши до уваги неявку обох батьків, члени комісії прийняли рішення продовжити термін розгляду зазначеного питання до наступного засідання комісії. [INFO] у відповідачів народився другий син - [PERSON] , якого 12.12.2024 Службою у справах дітей Володимирської міської ради Волинської області було вилучено у [PERSON] у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дитини, який після вилучення був улаштований до стаціонарного педіатричного відділення Комунального підприємства «Володимирське територіальне медичне об`єднання». 17.01.2025 був складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, а 22.01.2025 Службою у справах дітей Чигиринської міської ради [PERSON] був улаштований до КЗ «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям Черкаської обласної ради», дитина перебуває на обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Після відібрання з сім`ї відповідачів старшого сина [PERSON] батьки не стали на шлях виправлення, не здійснювали ніяких вчинків, що могли б свідчити про усвідомлення ними шкоди, яку вони наносять моральному стану дитини та її фізичному здоров`ю, не намагалися усунути негативну атмосферу, що панує в родині, а навпаки - молодшого сина також виховують в умовах, що несуть ризик для життя, здоров`я та морального виховання дітей, що в наслідку призвело до вилучення й меншого малолітнього сина. Ними не було вчинено жодних дій, спрямованих на забезпечення [PERSON] необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. 23.06.2025 питання позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , було повторно розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чигиринської міської ради, однак батьки вкотре на засідання комісії не з`явилися, про причини відсутності членів комісії не повідомляли, що вказує на недбале ставлення останніх до виконання батьківських обов`язків та підтверджує відсутність зацікавленості в повернені дитини в сім`ю. З урахуванням цього, члени комісії дійшли висновку про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] . Так, відповідачі жодним чином не виходять на контакт з сином, не цікавляться дитиною та не надають йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ним освіти, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків та небажання повертати дитину в сім`ю, тому просять суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та стягнути із них аліменти на його утримання у розмірі частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.08.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.09.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник Виконавчого комітету Чигиринської міської ради - в порядку самопредставництва Холод А. В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, з дитиною взагалі не спілкуються, не цікавляться його життям, здоров`ям і вихованням. Для відповідачів така поведінка вже стала нормою, оскільки це вже друга дитина, яку у них забрали. Проте вони за тривалий час не зробили жодних висновків. Задоволення позову буде відповідати найкращим інтересам дитини. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідачі теж не скористалися. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служби у справах дітей Чигиринської міської ради - за посадою [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей та про відсутність заперечень щодо задоволення позову. У зв`язку із неявкою відповідачів без поважних причин, ураховуючи згоду представника позивача, суд на підставі ст. 280 ЦПК України протокольною ухвалою постановив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спір, що виник між сторонами, стосується особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, тому застосуванню до них підлягають положення Глави 13 Сімейного кодексу України. Крім того, позовні вимоги щодо стягнення аліментів стосуютьсяпитань виконання батьками обов`язку утримувати дитину та способів виконання цього обов`язку, а також обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання, тому до їх правового регулювання застосуванню підлягають норми Глави 15 Сімейного кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання», а також Глави 16 Сімейного кодексу України «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання». Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Під час розгляду справи судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 25.10.2022, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1353 (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких віднесено такі обов`язки, зокрема: -батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; -батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; -батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; -батьки зобов`язані поважати дитину; -передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; -забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; -забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Окремою нормою визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.02.2023 у справі № 708/870/22 (провадження 2/708/10/23) малолітній [PERSON] , [INFO] , був відібраний від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 16-21). На підставі рішення Виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 695-42від 11.04.2023 [PERSON] набув статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 22). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Городищенської міської ради від 16.05.2023 №108 над малолітнім [PERSON] була встановлена опіка та призначена його опікуном [PERSON] (а.с. 23-24). Як слідує з письмових пояснень опікуна малолітнього [PERSON] - [PERSON] від 23.04.2025, за увесь період перебування дитини під опікою, батьки жодного разу не поцікавилися ні життям, ні розвитком дитини, не спілкувалася із ним та не виявляли інтересу щодо його стану здоров`я та повсякденного життя (а.с. 29). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , постійної роботи не має, зловживає спиртними напоями, схильний до правопорушень та характеризується негативно, авторитетом серед жителів села не користується, що підтверджено довідкою - характеристикою, виданою Тіньківським старостинським округом Чигиринської міської ради 22.04.2025 № 14/12-04, та не спростовано відповідачем (а.с. 27). Відповідачка[PERSON] не зареєстрована, проте фактично проживаєза адресою: [ADDRESS] . Постійної роботи не має, схильна до крадіжок, характеризується посередньо, авторитетом серед жителів села не користується, що підтверджено довідкою - характеристикою, виданою Тіньківським старостинським округом Чигиринської міської ради 22.04.2025 № 15/12-04, та не спростовано відповідачкою (а.с. 28). Крім того, згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 15.04.2025, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] та [PERSON] , наявні такі умови проживання: будинок має дві житлові кімнати, у будинку брудно, відчувається неприємний запах, підлога не метена, посуд брудний, речі розкидані. В коридорі - купи сміття та використаних підгузків, на кухні - залишки їжі, пусті пляшки з-під алкогольних напоїв. В легкій доступності дитини небезпечні речі: цигарки на обігрівачі, поруч ящик з тютюном, гострі предмети. Відповідно до висновку комісії для дитини не створені умови для життя та розвитку (а.с. 25-26). З огляду на викладене, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не стали на шлях виправлення, не створили належні умови для проживання і розвитку дитини, самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків та не з`являються в житті дитини протягом тривалого проміжку часу. З наданого суду висновку, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Чигиринської міської ради від 26.06.2025 № 1360-70 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] » судом установлено, що за наслідками розгляду вказаного питання прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини (а.с. 30-34). Під час надання вказаного висновку спеціалістами Органу опіки та піклування було враховано, що дитина відповідно до рішення Виконавчого комітету Городищенської міської ради від 16.05.2023 №108 передана під опіку [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за період перебування дитини під опікою [PERSON] не відвідували, не спілкувалися з нею, не проявляли зацікавленості щодо його виховання, навчання, стану здоров'я та повсякденного життя. Належних умов для життя і виховання дитини відповідачами по місцю проживання не створено. Крім того, [INFO] у відповідачів народилася друга дитина - син [PERSON] , якого12.12.2024 Служба у справах дітей Володимирської міської ради Волинської області вилучила у [PERSON] у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, а 22.01.2025 Служба у справах дітей Чигиринської міської ради [PERSON] влаштувала до КЗ «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям Черкаської обласної ради», дитина перебуває на обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах. За своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Вирішуючи даний спір, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 20 Конвенції про права дитини, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Відповідно до п.8 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем проживання дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Судом об`єктивно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не цікавляться життям, вихованням та розвитком свого сина, не виконують обов`язки по його утриманню, матеріальному забезпеченню, не вчиняють жодних дій, спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, підготовки її до самостійного життя, не надають доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Приймаючи рішення, суд також враховує висновок Служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачами батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання. Сукупність наведених фактів та обставин дає суду підстави для висновку, що позовні вимоги у частині позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог у частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд ураховує таке. На підставі ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У свою чергу мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, що регламентовано частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Також законодавець у частині п`ятій вказаної статті визначив, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього таких витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує положення статті 141 ЦПК України, відповідно до яких понесені позивачем витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню на його користь із відповідачів, по 1 211,20 грн з кожного. Також з відповідачів на користь державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved