Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

22 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті батька [PERSON] , для отримання свідоцтва про смерть та реалізації її спадкових прав. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] . 12.03.2025 перебуваючи на лікуванні у лікарні м.Генічеська, Херсонської області, помер через захворювання. [PERSON] звернулась до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про смерть, проте їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту смерті батька, їй необхідно для державної реєстрації смерті на території України та отримання свідоцтва про смерть державного зразка, щоб в подальшому вона могла отримати спадщину після смерті її батька. Ухвалою суду від 22.09.2025 [PERSON] відмовлено у задоволені клопотання про звільнення її від сплати судового збору. Ухвалою суду від 22.09.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 24.09.2025. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав заява про розгляд справи у їх відсутність, та відсутність заперечень щодо задоволення позову . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст виниклих правовідносин Судом встановлено, що заявниця є донькою [PERSON] , а.с. 8. 12.12.2012 після укладення шлюбу із [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », а.с. 9. [PERSON] був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , а.с.10-11. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] та медичного свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] у м. Генічеськ, Херсонська область, а.с.13,14,15,16). Оцінка суду Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1\~ст. 315ЦПК України\~суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За нормою, викладеною у абз. 2 ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до\~Сімейного кодексу України\~та\~Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно з ч.1\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі\~лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі\~фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п.п.13,18\~Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не створюють правових наслідків, але в той самий час містять фактичні дані відповідно до\~ст.76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.ч.2,3\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно з якими будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку та реалізації спадкових прав. За таких обставин, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] помер [INFO] у м. Генічеськ Херсонської області, підтверджений, та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявницею у заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved