Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. [INFO] померла її мати [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Після її смерті відкрилась спадщина на: домоволодіння та господарські споруди, що розташовані за адресою : [ADDRESS] . Іще при житті [PERSON] склала заповіт, в якому вона зробила заповідальне розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповіла позивачу. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, звернувшись до Запорізької районної державно нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що спадковий житловий будинок не був при житті зареєстрований на спадкодавця, тому нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на домоволодіння та господарські споруди в нотаріальному порядку позивач не має змоги, вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 30.07.2001 Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 24. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 26.01.1998 Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 3. Позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , посвідченим 26.09.1996 секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за №75. [PERSON] склав заповіт, який посвідчений 26.09.1996 секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за №76, в якому він зробив заповідальне розпорядження: все належне йому на час смерті майно він заповів [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] , та [PERSON] , померлою [INFO] , підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 20.12.1962 Новоолександрівським ЗАГСом Камишувахського району Запорізької області; Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , виданим 17.01.1981 Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Право власності [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок в [ADDRESS] підтверджується Випискою з по господарської книги, наданої 21.04.2025 виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області; довідкою, виданою 21.04.2025 виконкомом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Як вбачається зі спадкової справи № 98/2025 після померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась тільки [PERSON] . Як вбачається зі спадкової справи № 99/2025 після померлої [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась тільки [PERSON] . Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 15.05.2025 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини жилого будинку [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на жилий будинок та витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 15.05.2025 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини жилого будинку [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на жилий будинок та витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 15.05.2025 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини жилого будинку [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на жилий будинок та витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Оскільки, правовідносини по спадкуванню відкрились в 2001 році, то при розгляді справи вважаю необхідно керуватись нормами ЦК УРСР 1963 року, чинними на 2001 рік. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Згідно зі ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та дружина спадкодавця в рівних частках кожний. Відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, чи він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 548 ЦК України\~(\~в редакції\~1963\~року)\~спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого\~ цим Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі\~ст. 68 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «Про вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення правав власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до технічного паспорту, складеного 28.04.2025 ФОП [PERSON] будівлі та споруди, які розташовані в [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літ. «А» загальною площею 52,9 кв.м., жилою площею 21.2 кв.м., житловий будинок літ. «Б» загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м., житлову прибудову літ. «Б1», прибудови літ. «б, б1», погріб з шийкою літ. «пг», душ літ. «В», сараї літ. «Г,Д,Ж,З», навіс літ. «Е», гараж літ. «И», вбиральню літ. «К», паркан №1, яма зливна №2, ворота №3. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved