Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.09.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1573. Вимоги мотивує тим, що 18.09.2010 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спір про поділ спільного майна відсутній. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що нормальні відносини між ними не можуть бути поновлені. Сім`я розпалася та існує формально. Зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на життя, у почуттях зникли любов та взаємоповага. Тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї є не можливим. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення справи не зверталася, відзиву не подала. Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (Постанова КГС ВС від 18.03.2021 справа № 911/3142/19). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 18.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігвського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1573. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.6). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно з частинами 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача зберегти сім`ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved