Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з останнім, зареєстрований 14 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції, актовий запис № 88. Позов обґрунтованим тим, що сторони перебувають в шлюбі з 14.08.2013 року, від шлюбу мають спільну дитину доньку, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через дуже агресивну поведінку відповідача, чим викликало емоційну та психологічну напругу та тиск в сім`ї. В результаті чого позивачка з дитиною живуть в іншому місці. Позивач стверджує, що збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав, просив надати строк на примирення терміном три місяці. Згідно ухвали Сновського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року сторонам було надано строк для примирення терміном три місяці, а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. 10.07.2025 року від [PERSON] надійшло клопотання про скасування строку для примирення та поновлення провадження у справі, обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконує умов примирення, постійно залякує фізичною розправою, що доводить відсутність у відповідача мети збереження сім`ї та відновлення шлюбних стосунків на довірі, а навпаки бажає відновити стосунки з позиції сили (фізичного та психологічного насилля). Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2025 року поновлено провадження у справі. У судове засідання, призначене на 29.09.2025, позивач та її представник не з`явилися, раніше позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Неявка відповідачки не перешкоджає проведенню судового засідання, відповідно до ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14.08.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції, актовий запис № 88,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~ від\~14.08.2013 року. Сімейне життя у сторін не склалося. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо понесених позивачем судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 1500,00 грн., на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №18/25 від 23.05.2025, акт прийому-передачі виконаних робіт від 23.05.2025, квитанція до прибуткового касового ордера №29/25 від 23.05.2025 на суму 1500,00. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення у розмірі 1500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 986,40 грн.

Outcome: approved