Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

27.08.2025 року позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 18.01.2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) №16.01.2025-100000839, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.08.2025 року, строком на 140 днів, з кінцевим терміном повернення 06.06.2025 року. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №16.01.2025-100000839, наданого позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 10335,20 грн, за відсотками\~7234,65 грн, неустойкою 7000,00 грн. Разом з тим відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: повернена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 3015,58 грн. від 31.01.2025; 3015,58 грн. від 13.02.2025; 3015,45 грн. від 27.02.2025; 3015,00 грн. від 14.03.2025; 3020,00 грн. від 28.03.2025, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Загалом позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 24569,85 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн сплаченого судового збору. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач та його представник у судові засідання не з`явилися, однак у позовній заяві клопотали про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». У вказаній заяві позивач також повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився, проте належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, будь яких заяв не подав, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~ За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін та ухвалює заочне рішення, на що позивач надав згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №16.01.2025-100000839 шляхом підписання заявки (а.с.19), що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов договору та заявки від 18.01.2025, [PERSON] надано кредит у розмірі 14000,00 грн строком на 140 днів з кінцевим терміном повернення 06.06.2025 року. Умовами договору визначено, що [PERSON] зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,0% протягом всього строку кредитування, сплатити комісію у розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 2100,00 грн, неустойку у розмірі 140,00 грн за кожен день невиконання чи неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с.16-22). Згідно з п.2.3.2. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), позичальник який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс повідомлені на номер телефону вказаний позичальником при його ідентифікації в особистому кабінеті на вебсайті. Усі вищезазначені дії по акцептуванню договору відповідачка учинила. Відповідно до електронного кредитного договору (оферти) позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заява до кредитного договору №16.01.2025-100000839 від 18.01.2025, з якими він попередньо уважно ознайомився, та приймає умови кредитного договору. Указана обставина підтверджується копією підтвердження кредитного договору (а.с.16-22). Договір був підписаний відповідачем електронним шляхом\~одноразовим ідентифікатором А842. 18.01.2025 у день укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало грошові кошти у розмірі 14000,00 грн на банківський рахунок відповідача. Указана обставина підтверджується копією квитанції iPay.ua, у призначенні якої вказано: видача за договором №16.01.2025-100000839, сума\~14000 грн, отримувач\~вказаний номер карти банківської карти [PERSON] (с.12). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до\~статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У статті 14 зазначеного Закону виснувано: договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит. Кредитний договір (оферта) №16.01.2025-100000839 від 18.01.2025 підписаний відповідачкою\~за допомогою електронного одноразового ідентифікатора Е842, тобто укладання між сторонами правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (ст.ст.525, 625 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Бржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 2.\~Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання.\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.539 ЦК України). Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом (ч.2 ст.540 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідачем частково умови кредитного договору №16.01.2025-100000839 від 18.01.2025 виконувались, про що здійснення оплати по вищезазначеному кредитному договору на суму: 3015,58 грн. від 31.01.2025; 3015,58 грн. від 13.02.2025; 3015,45 грн. від 27.02.2025; 3015,00 грн. від 14.03.2025; 3020,00 грн. від 28.03.2025. Проте, в повному обсязі зобовязння за кредитним договором [PERSON] не виконані. Заборгованість [PERSON] за кредитним догворм згідно розрахунку становить 26992,25 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 10335,20 грн, за відсотками\~7234,65 грн, неустойкою 7000,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком про стан заборгованості (а.с.13). Відповідач [PERSON] власним розрахунком доводи позивача про наявність заборгованості за кредитним договором №16.01.2025-100000839 від 27.08.2025, її розмір, не спростував. Надані позивачем докази та відсутність доказів на спростування доводів з боку позивача свідчать про те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, що заборгованість [PERSON] перед товариством становить 10335,20 грн за основною сумою боргу, 7234,65 грн за процетами. Вказані обставини свідчать про порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, за процентами за користування кредитом. Що стосується стягнення неустойки в розмірі 7000,00 грн, то відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене в позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 7000,00 грн слід відмовити. Вирішуючи питання про судові витрати позивача по сплаті судового збору, суд виходить з положень ст.ст.133, 141 ЦПК України. при зверненні до судуд з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що відповідає ставкам, визначеним ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому стягненню (17569,85*100%/24569,85=71,50%), відповідно до\~ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору (2422,40*71,50%=1732,00 грн), тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial