Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1236 від 26.11.2023 року, станом на 03.02.2025, у розмірі 35 126. 25 грн., яка складається з: 2550 грн. заборгованість за кредитом; 32 576. 25 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 26.11.2023 по 25.11.2024, що нараховані відповідно до п. 1 .2 кредитного договору за ставкою 3. 5% за кожен день користування кредитом (1277. 5% річних) та графіку платежів та судові витрати по справі у розмірі 2422. 40 грн., та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до Кредитного договору №1236 від 26.11.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у сумі 2 550 гривень, строком на 365 днів (до 25.11.2024), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Ощадбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277, 5% річних). Посилався, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Зазначив, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 416150 направлявся відповідачу 26.11.2023 о 09:54:22 годині, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений у Кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 26.11.2023 о 09:54:34 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 416150 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/. Посилався, що кредитні кошти у сумі 2 550 грн були відправлені відповідачу 26.11.2023 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Ощадбанк». Зауважував, що\~Закон України «Про споживче кредитування»\~не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит процентів, комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідач перед укладенням Кредитного договору, ознайомився з Паспортом споживчого кредиту та змістом Кредитного договору, в якому сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Посилався, що також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Звертав увагу, що відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитодавцем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Посилався, що відповідач в порушення умов Кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за Кредитним договором. Зауважував, що позивач звертає стягнення на суму кредиту, на прострочені до оплати нараховані проценти за користування кредитом за період дії Кредитного договору з 26.11.2023 по 25.112024. Таким чином, посилався, що в порушення умов Кредитного договору, а також ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2025 року було прийнято до розгляду вищезазначену позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, розіщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань та відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1236, відповідно до п. 1.1. якого Товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 2 550 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором. У п. 1.2.-1.4. Договору сторони погодили, що мета отримання кредиту\~на споживчі цілі, процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1 277,50%) користування Кредитом. Процентна ставка є фіксованою. Строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 17 днів. Положеннями п. 1.5. Договору передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «КЛТ КРЕДИТ», які розміщені на сайті https://kltcredit.com.ua. Згідно з п. 1.7. Договору Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс Fondy або іншим способом. Відповідно до п. 2.1.1 Договору Товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором. У п. 2.4.1. договору передбачено, що позичальник зобов`язується у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. Договір №1236 від 26.11.2023 підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 416150. До вказаного договору додана Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором №1236 від 26.11.2023 (Додаток №1 до Кредитного договору №1236 від 26.11.2023), а також Інформаційне повідомлення (Додаток №2 до Кредитного договору №1236 від 26.11.2023), підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 416150. Крім того, 26.11.2023 було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 416150 паспорт споживчого кредиту, де також відображені умови кредитування. Відтак, між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ТОВ «КЛТ Кредит» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Зі змісту довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 26.11.2023 рокуувбачається, що 26.11.2023 року ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» перерахувало на картковий рахунок № № [NUMBER] грошові кошти в сумі 2 550 грн, призначення платежу: перерахування коштів за договором 1236 від 26.11.2023 на умовах фінансового кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №1236 від 26.11.2023, наданого ТОВ «КЛТ КРЕДИТ», у відповідача\~станом на 03.02.2025 утворилася заборгованість в загальному розмірі 35 126. 25 грн., яка складається з: 2550 грн. заборгованість за кредитом; 32 576. 25 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 26.11.2023 по 25.11.2024, що нараховані відповідно до п. 1 .2 кредитного договору за ставкою 3. 5% за кожен день користування кредитом (1277. 5% річних) та графіку платежів. Відповідно до п. 5 ч.1ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12\~цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відподно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту в обумовлені договором строки, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволеню та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1236 від 26.11.2023 року, станом на 03.02.2025, у розмірі 35 126. 25 грн., яка складається з: 2550 грн. заборгованість за кредитом; 32 576. 25 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 26.11.2023 по 25.11.2024, що нараховані відповідно до п. 1 .2 кредитного договору за ставкою 3. 5% за кожен день користування кредитом (1277. 5% річних) та графіку платежів. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, судовий збір в розмірі 2422. 40 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн, стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підстав іподаних сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатіву справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповіднуз аяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійнуправничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав суду договір № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16 вересня 2024 року, укладений між ФО-П [PERSON] та ТОВ «КЛТ Кредит»; довіреність від 17 вересня 2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність Руденка К.В. серії ПТ № 2412; акт приймання-передачі наданих послуг №25 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16 вересня 2024 року; витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 2 до договору про надання юридичних послуг від 16 вересня 2024 року; платіжну інструкцію від 07 січня 2025 року № 8. Положеннями ч. 5-6\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6\~ст. 137 ЦПК України\~відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5\~статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Таким чином, судом встановлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 6000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved