Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

11.08.2025\~року\~позивач звернувся\~до суду\~із зазначеним\~позовом,\~в якому\~просив стягнути\~з [PERSON] \~(відповідачка)\~заборгованість за\~кредитним договором\~№5615638457\~від 21.09.2021\~року (укладеним\~між \~ТОВ «ФК\~«Центр фінансових\~рішень» і\~відповідачкою) \~ в загальному розмірі 29297 грн 53 коп із яких: 17439 грн 92 коп - заборгованість по тілу кредиту; 2976 грн 14 коп - заборгованість за відсотками, 8881 грн 47 коп - заборгованість за комісією, вказуючи на те, що відповідачка, в порушення умов вищевказаного договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договорами факторингу. Ухвалою суду від 12.08.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24.09.2025 року з повідомленням (викликом) сторін. \~Представник позивача - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове\~засідання не\~ з`явилася. Направлене на її адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від неї не надійшло, тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як\~встановлено\~в судовому\~засіданні 21.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір кредитний договір №5615638457, відповідно до\~умов якого\~останній надано\~грошові кошти\~в сумі\~20535\~грн 00\~коп строком\~на 24\~місяці (п.1.2Договору) з визначенням фіксованої процентної ставки в розмірі при наданні кредиту 4,5 % від суми кредиту, що становить 675 грн, та 12% річних від суми кредиту згідно з графіком платежів (а.с. 6, 7, 8). \~07.10.2016\~року між\~ТОВ «Фінансова\~компанія Центр\~фінансових рішень»\~(первісний\~кредитор)\~та Публічним\~акціонерним товариством\~«Таскомбанк» (новий\~кредитор)\~укладено договір\~відступлення права\~вимоги №\~ТАСЦФР-10-2016,\~відповідно до\~умов якого\~первісний кредитор\~передає (відступає)\~новому кредитору\~свої права\~вимоги до\~позичальників,\~а новий\~кредитор набуває\~права вимоги\~первісного кредитора\~за кредитними\~договорами та\~договорами забезпечення\~до них\~та сплачує\~первісному кредитору\~за відступлення\~права вимоги\~грошові кошти\~у сумі,\~що дорівнює\~ціні договору\~у порядку\~та строки,\~встановлені цим\~договором (а.с.12-13). 15.05.2024\~року між\~ ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та \~ Акціонерним товариством «Таскомбанк» (Клієнт) укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язуєтся відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги; перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.14-16). Згідно з актом прийому - передачі Реєстру прав вимоги від 15.05.2024 року за Договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 7234 (а.с. 17,18). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором №5615638457 від 21.09.2021 року становить 29297 грн 53 коп, із яких: 17439 грн 92 коп - сума заборгованості по тілу кредиту, 2976 грн 14 коп - заборгованість за відсотками, 8881 грн 47 коп - заборгованість за комісією (а.с. 19). Згідно з\~ розрахунком\~ заборгованості\~ позивача за\~ \~кредитним договором\~ №5615638457 від 21.09.2021\~року,\~розмір заборгованості\~ [PERSON] станом на 30.06.2024 року за період з 15.05.2024 року по 30.06.2025 року, який залишився незмінним з 15.05.2024 року, становить 29297 грн 53 коп із яких: 217439 грн 92 коп - сума заборгованості по тілу кредиту, 2976 грн 14 коп - заборгованість за відсотками, 8881 грн 47 коп - заборгованість за комісією (а.с. 11). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що АТ «Таскомбанк» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку,\~основним видом\~економічної \~діяльності якої\~є Інші\~ види\~грошового посередництва (а.с. 23-24). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи \~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг (а.с.21). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За приписами ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.\~ Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно з положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст.1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом\~ст. 1079 ЦК України\~сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №752/8842/14-ц. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися\~\~до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі\~\~№910/6091/19, від 16.10.2020 року у справі №910/12787/17. На підставі наданих доказів судом встановлено, що правовідносини за кредитним договором № 5615638457, який укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачкою, виникли 21.09.2021 року, у той час, як договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк» був укладений 07.10.2016 року - майже за п`ять років до того, як відповідачка уклала вищевказаний кредитний договір. Тобто, на час укладення договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 у ПАТ «Таскомбанк» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5615638457, який станом на 07.10.2016 року ще не був укладений. У даному випадку суд приходить до висновку, що ПАТ «Таскомбанк» не набуло права вимоги до відповідачки, а тому не мало права на подальше його відступлення на користь позивача на підставі договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором № 5615638457 від 21.09.2021 року, укладеними між [PERSON] та ТОВ ФК «ЦФР», що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed