Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Трибоківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, площею 1,5521га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії I-ЛВ №042897 від 26.03.2001. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла тітка позивачки по материній лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,5521 га, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042897 від 26.03.2001. Окрім позивачки спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , не було. Позивачка постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини в [ADDRESS] , не заявляла про відмову від спадкового майна, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. 21.07.2025 позивачка звернулася до\~приватного нотаріуса\~Стрийського районного\~нотаріального округу\~з метою\~юридичного оформлення\~спадщини після\~смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документу на земельні ділянки, що знаходяться на території Баковецької сільської ради, що є спадковим майном. Для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документу, через втрату такого. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.25), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.60). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.19-20). Ухвалою підготовчого засідання від 22.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.26-27). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 26.09.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до заповіту, складеного у с. Баківці 18.03.1996, зареєстрованого в реєстрі за №10, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.12). [PERSON] померла [INFO] у с. Трибоківці Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 16.03.2004 (а.с.10). Згідно з довідкою Бібрської міської ради №286 від 08.07.2025 [PERSON] дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] , однак фактично постійно проживала разом із своєю племінницею [PERSON] у [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради посвідчувався заповіт від 18.03.1996 року за № 10 в користь [PERSON] . Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №81935215 від 21.07.2025 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13). За змістом довідки відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.07.2025 на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ демократичного скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 №226 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛВ №042897 від 26.03.2001, реєстраційний номер 397. Площа земельної ділянки 1,5521 га (а.с.14). Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 21.07.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.16). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини після смерті спадкодавця у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку та поняття заповіту. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом з тіткою [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті [INFO] ) у [ADDRESS] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовим доказом, а саме: довідкою ВК Бібрської міської ради №286 від 08.07.2025, яка узгоджуються з іншими дослідженими судом письмовими доказами. Ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Безпосередньо досліджені судом докази у своїй сукупності є достатнім для встановлення зазначеного стороною позивача юридичного факту. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення зазначеного у позові факту породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті тітки. Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Судом встановлено\~на підставі\~безпосередньо досліджених\~та оцінених\~наявних у\~справі доказів,\~що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельну ділянку площею 1,5521 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 042897 від 26.03.2001, реєстраційний номер 397. З огляду\~на час\~смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеною у заповіті та в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом з спадкодавицею [PERSON] , факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину (зокрема на обов`язкову частку у спадковому майні), матеріали справи не містять. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельну ділянку площею 1,5521 га, яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved