Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила, з урахуванням заяви про виключення зі складу відповідачів, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 100 тис. грн.; судовий збір та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позову вказано таке. Позивач до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну працювала вихователем Херсонського ясла-садку №57 Херсонської міської ради. В період окупації міста Херсона виконувала свої обов`язки відповідно до посадової інструкції. З серпня 2022 року по 29.12.2022 не отримувала заробітної плати. 29.09.2023 представник позивача адвокат Біла Тетяна на електронну пошту отримала наказ Херсонського ясла-садку №57 Херсонської міської ради від 29.12.2022 за №2-к «Про призупинення дії трудових відносин» та наказ від 30.12.2022 за №21-к «Про внесення доповнень та роз`яснень до наказу від 29.12.2022р. № 2-К «Про призупинення дії трудових відносин», що підписаний виконуючою обов`язки директора закладу Ларисою Галкою. Наказом від 29.12.2022р. № 2-К між Херсонським ясла-садком №57 Херсонської міської ради та позивачкою призупиненні трудові відносини «з 29.12.2022 до прийняття рішення про скасування призупинення трудового договору до припинення». Наказом від 30.12.2022 за №21-к «Про внесення доповнень та роз`яснень до наказу від 29.12.2022р. № 2-К «Про призупинення дії трудових відносин» внесено доповнення щодо підстав призупинення трудових відносин та доповнено підставою: «У зв`язку з тимчасовою відсутністю можливості Херсонського ясел-садка № 57 Херсонської міської ради забезпечувати деяких працівників роботою і тимчасове припинення ними виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором». Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2024 по справі №766/9556/23, яке набрало законної сили 14.05.2024, скасовано наказ Херсонського ясла- садку №57 Херсонської міської ради від 29.12.2022 за №2-к «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] , стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 січня 2023 р. по 31 грудня 2023 р. в розмірі 80400,00 грн. та заробітну плату в розмірі 35005,00 грн. Наказом Херсонського ясла-садку № 57 Херсонської міської ради від 20.05.2024 за №7-к «Про поновлення на роботі та оголошення простою під час воєнного стану Ірині БРИВКО» пунктом 3 оголошено простій [PERSON] з 17.05.2024 не з її вини до можливості відновити роботу з оплатою в розмірі 2/3 посадового окладу. Крім тоговідповідач продовжуючи свою незаконну бездіяльність в порушення конституційних прав позивачки на отримання заробітної плати, вимог трудового законодавства та законодавства про оплату праці не виплачували заробітну плату в період з 01.01.2024 по 16.05.2024. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2024 по справі №766/8499/24 з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] стягнуто заробітну плату в розмірі 33300,00 грн. за період з 01.01.2024 по 16.05.2024. Зазначене судове рішення набрало законної сили 16.09.2024. Таким чином, заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2024 по справі №766/8499/24 також підтверджено порушення конституційних прав позивача на отримання заробітної плати. Незаконність наказу про призупинення дії трудових відносин з позивачкою та невиплату їй заробітної плати в період з серпня 2022 року по травень 2024 року (майже два роки), встановлена рішеннями суду, які набрали законної сили. Саме формулювання підстав призупинення трудових відносин («у зв язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму») завдало шкоди репутації позивачці, оскільки таке формулювання є фактичним звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 111-1 Кримінального кодексу України, диспозиція якої визначає протиправні дії громадянина України, а саме здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також дії громадян України, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти. Судовим рішенням у справі №766/9556/23 встановлено, що такі звинувачення були безпідставними, відповідачем не надано будь-яких доказів протиправної діяльності позивача при виконанні нею посадових обов`язків вихователя. Перебування в окупації саме по собі завдавало страждань позивачці, постійний страх за своє життя та здоров`я, вимагали багато зусиль для підтримання своєї проукраїнської позиції. Безпідставне звинувачення у колабораційній діяльності, необхідність захисту свої репутації шляхом звернення до суду вимагало від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, тому, вважаємо, що Херсонський ясла-садок №57 Херсонської міської ради як винна особа має відповідальність за завдану своїм працівником (виконуючою обов`язки керівника) моральну шкоду. Крім того, до безпідставного звинувачення у колабораційній діяльності додалась ще й невиплата заробітної плати і це в той період, коли позивачці крайнє необхідні були кошти, оскільки вона як під час окупації так і після звільнення міста Херсона, не працювала та не мала більше будь-яких джерел заробітку, крім заробітної плати, яку вона отримувала в Херсонському ясла-садку №57 Херсонської міської ради. Грошей від окупаційної влади вона не отримувала, а тому була вимушена організовувати своє життя так та вживати додаткових зусиль, щоб просто вижити під час війни, що завдало позивачці моральної шкоди. Вважає, що сукупність незаконних дій відповідачів порушило трудові права позивачки, відповідно завдало їй моральної шкоди, яку остання оцінює в розмірі 100000,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2024 року та 21.10.2024 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2024 року відкрито провадження у справі та за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.01.2025 року призначено у справі судове засідання. Представником третьої особи 26.03.2025 року подано письмові пояснення, в яких вказано, що належним відповідачем є юридична особа, посадові особи якої видавали накази, в задоволенні позову просить відмовити. Представником позивача подано клопотання в якому просить: - Залучити Управління освіти Херсонської міської ради (Код ЄДРПОУ 02146713) у справу №766/16158/24 як третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог. - У зв`язку із виключенням Управління освіти Херсонської міської ради із складу відповідачів позовні вимоги визначаємо в такій редакції: Стягнути з Херсонського ясла-садка №57 Херсонської міської ради (Код ЄДРПОУ 24123612) на користь [PERSON] (Ідентифікаційний номер [NUMBER] ) моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. Стягнути з Херсонського ясла-садка №57 Херсонської міської ради (Код ЄДРПОУ 24123612) на користь [PERSON] (Ідентифікаційний номер [NUMBER] ) судові витрати. Вказане клопотання мотивовано практикою ВС у справі №733/1093/21. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.08.2025 року постановлено: «Виключити зі складу відповідачів по цивільній справі за позовом - [PERSON] до Херсонського ясла-садок №57 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради про відшкодування моральної шкоди, - Управління освіти Херсонської міської ради. Залучити Управління освіти Херсонської міської ради (ЄДРПОУ 02146713, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Воронцовська, б.15а), до участі у справі в якості третьої особи.» В судове засідання позивач та її представник не з`явились подали заяву про проведення розгляду у їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити, висловили заперечення проти відкладення розгляду на підставі заяви представника третьої особи. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив не подано. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про відкладення справи, оскільки 17.09.2025 року її було призначено на посаду та вона має потребу в ознайомленні з матеріалам справи. В задоволенні заяви судом відмовлено, оскільки учасники справи мають належним чином користуватись процесуальними правами, й факт призначення на посаду представника 17.09.2025 року вказує на достатність часу для ознайомлення із матеріалами справи, розгляд якої призначено на 30.09.2025 року об 10-00, крім того, представником третьої особи подано письмові пояснення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача щодо такого розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2024 по справі №766/9556/23, яке набрало законної сили 14.05.2024, постановлено: «Позов [PERSON] до Херсонського ясла-садка №57 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити. Скасувати наказ Херсонського ясла-садку № 57 Херсонської міської ради від 29.12.2022 за № 2 -К «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] . Скасувати наказ Херсонського ясла-садку № 57 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за № 21-К «Про внесення доповнень та роз`яснень до наказу Херсонського ясла-садку № 57 Херсонської міської ради від 29.12.2022 за № 2 -К « Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] . Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 02146713) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 по 31.12.2023 в розмірі 80400 грн. Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 02146713) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заробітну плату в розмірі 33500 грн. Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 02146713) на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн.» Крім того втексті вказаного рішення у справі № 766/9556/23 вказано, що зазначених у частині 3\~статті 111-1 КК України\~дій позивачка не вчиняла, що підтверджується відсутністю відносно неї будь-яких кримінальних проваджень та обвинувального вироку суду. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2024 по справі №766/8499/24, яке набуло законної сили 17.09.2024 року постановлено: «Позовні вимоги адвоката Білої Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах [PERSON] до Управління освіти Херсонської міської ради про про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити. Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 02146713, місцезнаходження м. Херсон, вул. Воронцовська, 15а.) на користь [PERSON] ( [INFO] адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2024 по 16.05.2024 в розмірі 33 300,00 грн. (тридцять три тисячі триста гривень 00 копійок). Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 02146713, місцезнаходження м. Херсон, вул. Воронцовська, 15а) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) судові витрати на правову допомогу в сумі 18 800,00грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот гривень 00 коп.). Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 02146713, місцезнаходження м. Херсон, вул. Воронцовська, 15а) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1211, 00 грн.(одна тисяча двісті одинадцять гривень 00 копійок).» Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зазначена норма права містить перелік юридичних фактів, що є підставою виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. При цьому, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (частина перша та пункт 2 частини другої статті 23 ЦК України). За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року , справа № 757/4906/15-ц). Відповідно до ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2024 року у справі № 766/9556/23 року було скасовано наказ, який містив формулювання підстав призупинення трудових відносин, який завдав позивачці душевних страждань, стороною відповідача факту заподіяння шкоди не спростовано, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Крім того, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2024 року у справі № 766/8499/24, встановлено факт невиплати позивачці заробітної плати, що в свою чергу є порушенням її трудових прав. Розмір моральної шкоди є індивідуальним, але при визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості, керується розумністю щодо суми, яку позивач бажає стягнути до пропорційності завданих збитків. В постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 709/1173/17, від 23.03.2023 у справі № 127/35822/21, від 31.01.2023 у справі № 535/171/20 та інших зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає з урахуванням: характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення); стану здоров`я потерпілого; тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах; ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Разом з тим, враховуючи, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Враховуючи надані стороною позивачки докази, суд дійшов висновку, що позивачкою підтверджено факт порушення її законних прав, яке полягало у звинуваченні відповідачем щодо здійсненням пропаганди та незаконному призупинені дії трудового договору, невиплати заробітної плати, що призвело до моральних страждань. У постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 вказано, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц). З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачкою при зверненні до суду (100 000,00 грн) є завищеним та недоведеним належними та допустимими доказами, якими можуть бути експертні дослідження, або буть-які інші фактичні дані на підтвердження характеру та ступеню моральних страждань та їх відображення в грошовому еквіваленті. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відшкодування позивачці моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн, що на думку суду буде достатнім і справедливим. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою (ст.2 КЗпП України). Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем-фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець-фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. З матеріалів справи також вбачається, що Управління освіти Херсонської міської ради не вчиняло будь-яких дій, направлених на визнання або оспорювання законних прав позивача, то є вірним залучення вказаної юридичної установи в якості третьої особи. Згідно із приписами статті 80 Цивільного кодексу України юридична особа наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та може бути позивачем та відповідачем у суді. У відповідності до положень статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. З огляду на викладене належним відповідачем за вимогами позивача про стягнення моральної шкоди на підставі ст.237-1 КЗпП України є саме роботодавець Херсонський ясла-садок № 57 Херсонської міської ради, який незаконно призупинив дію укладеного з позивачем трудового договору, тим самим позбавив її роботи та завдав такими діями моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача моральної шкодив розмірі 10000,00 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позивачка звернулася з позовом про стягнення 100000,00 грн, задоволено позов в сумі 10000,00 грн, що складає 10%, а тому з закладу дошкільної освіти підлягають стягненню судові витрати у вигляді оплаченого судового збору за подачу позовної заяви в сумі 121,12 грн. Що стосується вимог позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити таке. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). 17.03.2023 року між адвокатом Білою Т.В. та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги №27-пд/2023. Згідно додаткової угоди №2 до Договору №27-пд/2023 про надання правничої допомоги, сторонами погоджено розмір гонорару у разі отримання позитивного рішення суду в розмірі 10000,00 грн. Представником позивачки окремо розрахунок виконаних робіт адвокатом суду не надано, лише у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката адвокатом зазначено про понесені позивачкою витрати на допомогу адвоката в розмірі 18300,00 грн. З урахуванням приписів п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, часткового задоволення позову в розмірі 10%, суд дійшов висновку про стягнення з дошкільного закладу освіти на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 1830,00 грн., що складає 10% від задоволеної частини позову. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Outcome: partial