Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № С-212-007862-18-980 від 18.04.2018 в розмірі 16009 грн. 80 коп. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та 7000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.04.2018 між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] укладено Угоду № С-212-007862-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (далі Договір). Відповідно до умов Договору ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди 5000 грн., строком до 18.04.2024, реальна процентна ставка 76,7%. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти в розпорядження відповідача, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на 19.12.2023 у розмірі 16009,80 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5665,10 грн., процентам в розмірі 10344,70 грн. 19.12.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» уклали Договір факторингу № 19/12-2023. 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/12-2023. Відповідач не здійснила погашення кредиту, у зв`язку з чим представник позивача змушена звернутися до суду. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від представника позивача та відповідача клопотань про проведення судового засідання не надходило. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить. 18.08.2018 між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] укладено Угоду № С-212-007862-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (далі Договір), підписану власноручним підписом відповідачки. Відповідно до умов Договору ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди 5000 грн.; процентна ставка 48%; реальна річна процентна ставка 76,70%. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за Договором виконали в повному обсязі, що підтверджується випискою з рахунку відповідачки, що наявна в матеріалах справи. Згідно з розрахунком, заборгованість [PERSON] за Договором складає в сумі 16009,80 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5665,10 грн., процентам в розмірі 10344,70 грн. 19.12.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» уклали Договір факторингу № 19/12-2023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 19.12.2023 ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором в сумі 16009,80 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5665,10 грн., процентам в розмірі 10344,70 грн. Матеріалами справи підтверджено перехід прав вимоги від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Оптіма Факторинг». 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 22/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передає (відступає) ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «Оптіма Факторинг» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 22.12.2023 ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором в сумі 16009,80 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5665,10 грн., процентам в розмірі 10344,70 грн. Матеріалами справи підтверджено перехід прав вимоги від ТОВ «Оптіма Факторинг» до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ». Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Договором в розмірі 16009,80 грн. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] порушила обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї суми заборгованості у розмірі 16009,80 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню. Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування клопотання зазначила, що між позивачем та АО «Правовий курс» укладено Договір про надання правової допомоги, згідно якого позивачем сплачено вартість наданих послуг. Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав. Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До матеріалів позовної заяви представником позивача додано Договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 згідно якого, АО «Правовий курс» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ». Згідно Додаткової угоди № 1/1 до Договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 сума витрат в розмірі 7000,00 грн. включає: - проведення консультації з клієнтом, вивчення документів, підготовка проекту позовної заяви. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не подала жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу. Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved