Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідачки заборгованості за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року в розмірі 13 716 грн. 27 коп. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14 вересня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Вказаний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до умов зазначеного договору відповідачці у позику були надані грошові на визначений договором строк. За умовами договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту відповідачка брала на себе зобов`язання повернути грошові кошти, отримані у позику, та сплатити проценти за користування кредитними ними. Однак свої зобов`язання за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року [PERSON] не виконувала, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 13 716 грн. 27 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4 416 грн 00 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 9 300 грн 27 коп. 08 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі й право вимоги за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, який був укладений 14 вересня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] на загальну суму 13 716 грн. 27 коп. Станом на 12 серпня 2025 року заборгованість [PERSON] за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року становить 13 716 грн. 27 коп, тому прохає стягнути вказану суму заборгованості з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 54). Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. У вказаному клопотанні представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.59). [PERSON] надала до суду відзив, у якому зазначила, що вона заперечує проти позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал», вважаю їх необґрунтованими в частині нарахування процентів за користування коштами, отриманими у позику на умовах споживчого кредиту. Так 14 вересня 2019 року між нею та ТОВ «Аентус Україна» був укладений договір № 1276559. Згідно п. 1.2. вказаного договору, позика видається строком на 30 днів. Згідно паспорта споживчого кредиту строк кредитування становить 30 днів. Згідно графіку платежів, дата повернення кредиту 14 жовтня 2019 року. Таким чином, строк дії договору закінчився 14 жовтня 2019 року. Згідно розрахунку за договором № 1276559 від 14 вересня 2019 року, який знаходиться в матеріалах справи, нарахування процентів проведено до 13 серпня 2020 року. Тобто нарахування процентів здійснено вже після строку дії договору (після 14 жовтня 2019 року). Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняються. Вказана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. З урахуванням наведеного, проценти, нараховані за договором від 14 вересня 2019 року № 1276559, після закінчення строку його дії є незаконними. Крім того, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у вказаній справі є не співмірними складністю справи: справа є малозначною; за клопотанням представника позивача справа розглядається без його участі; ціна позову складає 13 716 грн 27 коп; позовна заява є шаблонною і не потребує вивчення, оскільки представник позивача аналогічні заяви складає та подає до суду систематично. Таким чином, витрати на правничу допомогу підлягають зменшення до 700 грн 00 коп. Враховуючи викладене позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прохає задовольнити частково в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами та стягнути з неї заборгованість за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року на суму 9 300,27 грн. та зменшити розмір судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу до 700 грн 00 коп (а.с. 63-64). Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 14 вересня 2019 року між ТОВ «Авенитус Україна» та [PERSON] був укладений договір № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с. 15-17). Вказаний договір був підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором М109281 (а.с. 17). Згідно п.п. 1.1-1.4 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 6 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою (3,65 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього договору. Стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2. цього договору. Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 100,30 % від суми позики (у процентному виразі) або 6 018,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою - 0,30 % від суми позики (у процентному виразі) або 18,00 грн. (у грошовому виразі). Пунктами 3.1.,3.2., 3.3., 3.6.1. договору № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року передбачено, що сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно Графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Нарахування процентів за договором здійснюється за зниженою процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за позикою за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання позики (відправки грошових коштів на банківський картковий рахунок) в межах строку надання позики, визначеного у п. 1.2. цього договору, за виключенням дати повернення позики та сплати нарахованих процентів, зазначеної у графіку платежів (додаток № 1 до цього договору). Умови застосування зниженої процентної ставки дотримання клієнтом терміну повного повернення позики, зазначеного у Графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше трьох календарних днів. З 4-го дня прострочення заборгованості товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягнення заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється не більше ніж до 90-го дня прострочення. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 1.5. договору № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року передбачено, що позика надається шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок клієнта. Свої зобов`язання за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року ТОВ «Авентус Україна» виконало (а.с. 17 зв., 61). Пунктом 2.4. договору № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року передбачено, що позичальник зобов`язуються у встановлений договором строк повернути позику, сплатити проценти за користування кредитними коштами, штрафи та пені. Проте свої зобов`язання за вищевказаним договором [PERSON] не виконала (а.с. 18 зв-29). Станом на 08 лютого 2021 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року становила 13 716 грн. 27 коп (а.с. 13 зв.-24, 33 зв). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 08 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021 (а.с. 29 зв. - 33). Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору на умовах, встановлених цим договором, кредитор (ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Пунктами 6.2.3., 6.2.4., 6.3. договору відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021 від 08 лютого 2021 року визначено, що права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників. З моменту переходу до нового кредитора прав вимоги відповідно до умов п. 6.2.3. цього договору, новий кредитор заміняє кредитора у кредитним договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває всіх прав, в тому числі прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами. Відповідно до п. 7.1 вищевказаного договору, за придбання (відступлення) прав вимоги новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 809 916 грн 56 коп. Кошти в сумі 809 916 грн 56 коп були сплачені ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рахунок ТОВ «Авентус Україна» 09 лютого 2021 року (а.с. 33 зв). 08 лютого 2021 року ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був підписаний та скріплений печатками Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 08 лютого 2021 року до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021 від 08 лютого 2021 року (а.с. 34). Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021 від 08 лютого 2021 року до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, укладеним 14 вересня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] на загальну суму 13 716 грн 27 коп (а.с. 33 зв.). Відповідно до положень ст. 1083 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Слід зазначити, що повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні жодним чином не змінює умов раніше укладених договорів позики (кредитних договорів), а носить лише інформативний характер. Крім того, законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. [PERSON] не здійснював погашення заборгованості за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року ні ТОВ «Авентус Україна», ні ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Слід зазначити, що договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року передбачено, що його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті creditplus.ua/assets/uploads/public/pravila_18.03.2019.pdf. 18 березня 2019 року. Приймаючи умови цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується їх дотримуватися. Відповідно до п.п. 7.15, 7.16.1. -17.16.3 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затв. наказом директора ТОВ «Авентус Україна» № 34-ОД від 15 березня 2019 року клієнт має право продовжити строк дії договору позики (змінити дату погашення позики) на умовах визначених договором позики. Клієнт ініціює продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів та у окремих випадках - неустойки (штрафу та пені). Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених на дату дострокового платежу процентів, заява клієнта про продовження строку користування позикою вважається поданою. Після вчинення клієнтом дій згідно п.п. 7.16.1.цього пункту Правил, та у разі якщо залишок позики складає не менше ніж 400 грн 00 коп, товариство має право, але не обов`язок, продовжити строк користування позикою повідомивши клієнта про таке продовження шляхом надсилання клієнту відповідного повідомлення у особистому кабінеті чи повідомлення іншими засобами зв`язку. Новий строк користування позикою обчислюється з дня, наступного за днем вчинення клієнтом дій згідно п. 7.16.1 цього пункту Правил та дорівнює строку позики, який був встановлений договором. Пунктами 1.6, 1.7. договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року передбачено, що у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмір не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Після отримання товариством коштів в розмірів нарахованих та несплачених процентів, заява клієнта про продовження строку користування позикою вважається поданою. Після вчинення клієнтом дій згідно з п. 1.6. договору, та у разі, якщо залишок суми позики складає не менше ніж 400 грн 00 коп товариство має право, але не обов`язок, продовжити строк користування позикою. Новий строк користування позикою обчислюється з дня, наступного за днем вчинення клієнтом дій згідно з п. 1.6 цього договору та дорівнює 30 днів. З наданої ТОВ «Авентус Україна» картки обліку договору (розрахунок заборгованості) вбачається, що відповідачкою на користь ТОВ «Авентус Україна» були здійснені 14 жовтня 2019 року, 11 листопада 2019 року, 12 грудня 2019 року, 11 січня 2020 року, 10 лютого 2020 року, 11 березня 2020 року та 15 квітня 2020 року платежі у сумі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, що свідчить про продовження строку дії договору № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року. Враховуючи вищевикладене з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» слід стягнути заборгованість за договором № 1276559 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14 вересня 2019 року на загальну суму 13 716 грн 27 коп. Крім того, відповідно до вимог з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу). Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21 та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прохає стягнути з відповідачки [PERSON] в рахунок відшкодування понесених на професійну правничу допомогу витрат 8 000 грн 00 коп На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання адвокатським об`єднанням «Апологет» адвокатом Усенко М.І. професійної правничої допомоги суду надані: договір про надання правової (правничої) № 0107 допомоги від 01 липня 2025 року (а.с. 37 зв); акт № 819 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 05 серпня 2025 року (а.с. 38); детальний опис наданих послуг до акту № 819 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 05 серпня 2025 року (а.с. 38 зв.), ордер (а.с. 39), Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого Усенко М.І. є керівником адвокатського об`єднання «Апологет» (а.с. 46) Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved