Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнум Логістікс», в якому просить визнати договір комісії недійсним та повернути [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Стахановським МВ УМВС України в Луганській області, дата видачі: 23 березня 2005 року, РНОКПП: [NUMBER] , сплачені грошові кошти у сумі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) за договором комісії №46106 від 01 березня 2024 року, які були сплачені мною в якості платежу за послуги бронювання автотранспортного засобу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 23 лютого 2024 року, [PERSON] , 1974 року народження, звернувся до відповідача, ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС», код ЄДРПОУ: 45013994, що знаходяться за адресою: 79007, м. Львів, вул. Шпитальна, буд. 9, щодо надання послуг із підбору, огляду та бронювання автомобіля. Між [PERSON] та ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС», представництво яких знаходиться у місті Києві, за адресою: м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, бізнес-центр «Karnegie Tower», 01 березня 2024 року був укладений договір комісії №46106, на підбір, огляд та бронювання автомобіля марки «Renaults, модель «Trafic». Цього ж дня, [PERSON] був сплачений платіж у розмірі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.), за підбір, огляд та бронювання вище зазначено автомобіля. Вже 05 березня 2024 року співробітник ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» [PERSON] , у месенджері «Viber» надав прорахунок по знайденому автомобілю, що підтверджується скріном повідомлення з месенджера (додаток п. 4). Згодом, 07 березня 2024 року [PERSON] отримав інформацію про технічні характеристики знайденого автомобіля із зазначенням того, що у даного автомобіля під час проходження тест-драйву двигун виявився у не робочому стані (додаток п. 5). Про цю несправність позивач одразу повідомив менеджера ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» [PERSON] , що підтверджується скріном повідомлення з месенджера та повідомив, що має намір розірвати укладений 01 березня 2025 року договір комісії №46106 (додаток п. 6, 7). Того ж дня [PERSON] був надісланий примірник листа на повернення сплачених коштів (додаток п. 8). У ввечері 07 березня 2024 року позивач надіслав менеджеру [PERSON] фото листа на повернення коштів із зазначенням банківських реквізитів для перерахування (додаток п. 9, 10). Через 2 дні, 09 березня 2024 року, ще раз написав менеджеру [PERSON] стосовно повернення коштів, на що, він відповів, що кошти повернуться на протязі двох тижнів, тобто орієнтовно до 21 березня 2024 року (додаток п. 11). Не отримувавши ніякі повідомлення у месенджері «Viber» та у банківському застосунку щодо зарахування коштів [PERSON] 10 квітня 2024 звернувся повторно до менеджера [PERSON] , з уточненням того, що минув вже місяць, а кошти так і не були повернуті та попросив надіслати номер телефону керівника їх організації, на що, менеджер [PERSON] надіслав номер телефону керівника (додаток п. 12). 28 квітня 2025 року [PERSON] надіслав на адресу ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС», 79007, м. Львів, вул. Шпитальна, буд. 9, претензію про неповернення грошових коштів, сплачених за договором комісії №46106 від 01 березня 2025 року (додаток п. 19), що підтверджується копією накладної №0314600098548 від 28 квітня 2024 року та описом вкладення (додаток п. 20). Згодом, 01 травня 2024 року, позивач отримав повідомлення про вручення ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» листа з претензією від 28 квітня 2024 року (додаток п. 20). Не отримавши з того часу ніякого результату, з 13 червня 2024 року по 15 липня 2024 року [PERSON] звертався до керівника ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» м. Львові - Калуцької Андріани Сергіївни, з приводу питання щодо повернення сплачених грошових коштів у розмірі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), але відповіді так і не отримав (додаток 13, 14). У серпні 2024 року [PERSON] вже спілкувався у месенджері «Telegram» із менеджером ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» [PERSON] з приводу питання про повернення коштів, що підтверджується додатками з п. 15-18, але по сьогоднішній день, сплачені кошти за договором комісії №46106 від 01 березня 2024 року у сумі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.), повернуті не були. У зв`язку із вище викладеним [PERSON] звертається до суду із позовною заявою про визнання договору комісії недійсним та повернення сплачених грошових коштів у сумі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) за договором комісії №46106 від 01 березня 2024 року. Враховуючи наведене, а також те, що з боку відповідача не виконано умов договору комісії та в результаті такого не виконання не досягнуто результату, на досягнення якого було передбачено його укладання, чим порушено права позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 11 липня 2025 року матеріали позовної заяви залишено без руху. 06 серпня 2025 року від представника позивача [PERSON] адвоката Батченко О.О. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] адвоката Батченко О.О., в якій просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримують та просять задоволити в повному обсязі, на підставі наданих доказів по справі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи, однак на адресу суду повернувся даний лист без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомленим належним чином. Зважаючи на те, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подав відзив на позовну заяву, тому суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відтак, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС», представництво яких знаходиться у місті Києві, за адресою: м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, бізнес-центр «Karnegie Tower», 01 березня 2024 року був укладений договір комісії №46106, на підбір, огляд та бронювання автомобіля марки «Renaults, модель «Trafic». Цього ж дня [PERSON] був сплачений платіж у розмірі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.), за підбір, огляд та бронювання вище зазначено автомобіля. 05 березня 2024 року співробітник ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» [PERSON] , у месенджері «Viber» надав прорахунок по знайденому автомобілю, що підтверджується скріном повідомлення з месенджера (додаток п. 4). Згодом, 07 березня 2024 року [PERSON] отримав інформацію про технічні характеристики знайденого автомобіля із зазначенням того, що у даного автомобіля під час проходження тест-драйву двигун виявився у не робочому стані (додаток п. 5). Про цю несправність позивач одразу повідомив менеджера ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» [PERSON] , що підтверджується скріном повідомлення з месенджера та повідомив, що має намір розірвати укладений 01 березня 2025 року договір комісії №46106 (додаток п. 6, 7). Того ж дня [PERSON] був надісланий примірник листа на повернення сплачених коштів (додаток п. 8). У ввечері 07 березня 2024 року позивач надіслав менеджеру [PERSON] фото листа на повернення коштів із зазначенням банківських реквізитів для перерахування (додаток п. 9, 10). Через 2 дні, 09 березня 2024 року, ще раз написав менеджеру [PERSON] стосовно повернення коштів, на що, він відповів, що кошти повернуться на протязі двох тижнів, тобто орієнтовно до 21 березня 2024 року (додаток п. 11). Не отримувавши ніякі повідомлення у месенджері «Viber» та у банківському застосунку щодо зарахування коштів [PERSON] 10 квітня 2024 звернувся повторно до менеджера [PERSON] , з уточненням того, що минув вже місяць, а кошти так і не були повернуті та попросив надіслати номер телефону керівника їх організації, на що, менеджер [PERSON] надіслав номер телефону керівника (додаток п. 12). 28 квітня 2025 року [PERSON] надіслав на адресу ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС», 79007, м. Львів, вул. Шпитальна, буд. 9, претензію про неповернення грошових коштів, сплачених за договором комісії №46106 від 01 березня 2025 року (додаток п. 19), що підтверджується копією накладної №0314600098548 від 28 квітня 2024 року та описом вкладення (додаток п. 20). Згодом, 01 травня 2024 року, позивач отримав повідомлення про вручення ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» листа з претензією від 28 квітня 2024 року (додаток п. 20). Не отримавши з того часу ніякого результату, з 13 червня 2024 року по 15 липня 2024 року [PERSON] звертався до керівника ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» м. Львові - Калуцької Андріани Сергіївни, з приводу питання щодо повернення сплачених грошових коштів у розмірі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), але відповіді так і не отримав (додаток 13, 14). У серпні 2024 року [PERSON] вже спілкувався у месенджері «Telegram» із менеджером ТОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» [PERSON] з приводу питання про повернення коштів, що підтверджується додатками з п. 15-18, але по сьогоднішній день, сплачені кошти за договором комісії №46106 від 01 березня 2024 року у сумі 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.), повернуті не були. Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу вимог ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч. 2 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частинами 2-4 ст. 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до вимог ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ч. 3 ст. 1012 ЦК України, істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Приписами ч.1 ст. 299 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом не дійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав\~свої зобов`язання за договором, оскільки [PERSON] \~сплатив відповідачу 18500,00 грн. Відповідачем ТзОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» не надано доказів виконання своїх зобов`язань позивачу за оспорюваним договором, відтак суд приходить до висновку, що з відповідача ТзОВ «МАГНУМ ЛОГІСТІКС» на користь позивача підлягає стягненню 18500 грн., сплачених відповідно до договору комісії №46106 від 01.03.2024 року. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі задоволення позову - на відповідача;\~у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до наведених приписів статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved