Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 14.03.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,зареєстрованого 21.12.2018 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 769, мотивуючи тим, що відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки та скандали, погрожує фізичною розправою. З вересня 2024 року сторони припинили подружнє життя, однак відповідач продовжує вчиняти відносно позивачки психологічне насильство. На теперішній час стосунки подружжя не налагодилися, відповідач не змінив своєї поведінки, примирення неможливе, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 23.09.2025 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, раніше клопотанням від 22.05.2025 просила строк для примирення не надавати. В судове засідання відповідач не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно заяви від 29.04.2025 просив справу розглянути за його відсутності, розірвати шлюб, строк на примирення не надавати. Згідно заяви представника від 07.05.2025 відповідач позов не визнає, просив відкласти розгляд справи. 14.07.2025 та 01.09.2025 від відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Копію позовної заяви з додатками направлено на електронну адресу відповідача 02.09.2025, із матеріалами справи 05.05.2025 був ознайомлений представник відповідача адвокат Паун В.В. (угода про надання юридичної допомоги розірвана за згодою сторін згідно заяви представника від 02.09.2025). Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони знаходяться в шлюбі з 21.08.2018, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.12.2018 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 769. Сторони мають неповнолітніх дітей: -[PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 15.09.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 269; -[PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.04.2020 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 272. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2024 повернуто позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за заявою [PERSON] згідно п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, після повернення позовної заяви про розірвання шлюбу стосунки не налагодили, примирення неможливе та суперечить інтересам позивачки. Позиція суду Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями\~свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Судом було встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, після повернення позовної заяви про розірвання шлюбу стосунки між сторонами не налагодилися, відповідач відзив на позов не подав, клопотання про надання строку для примирення не заявляв, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved