Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позиції сторін Позивач у липні 2025 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 14.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 5186019, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 20000,00 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 89700,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 67500,00 грн; заборгованість за комісією в розмірі 2200,00 грн. 18.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 78-МЛ, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 5186019 від 14.07.2021 на суму 89700,00 грн. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за кредитним договором № 5186019 від 14.07.2021 на суму 89700,00 грн. ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надіслало відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість не погашена. У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд стягнути на користь позивача із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 5186019 від 14.07.2021 в розмірі 89700 грн, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. 01.08.2025 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому указав, що частково визнає позов у частині основної суми заборгованості 20000 грн, але не згоден із нарахованими процентами та комісією. Також просив зменшити витрати на правничу допомогу, оскільки вважає їх завищеними. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд на 29.08.2025. Позивач у судове засідання не з`явився, але подав клопотання, у якому просив провести розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 14.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 5186019, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 20000,00 грн, зобов`язавшись повернути його, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів з 14.07.2021 року, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 13.08.2021 року, зі сплатою процентів за ставкою 1,25%, та стандартною процентною ставкою ставкою 5 % та комісією за надання кредиту: 2200,00 грн (а.с. 14-18). Також сторони погодили графік платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору (а.с. 18зв.). До позовної заяви позивачем додано паспорт споживчого кредиту (а.с. 19). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У частині 1 статті 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Нормою статті 639\~ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає порядок укладення електронного договору. Так пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною 6 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527\~ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625\~ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 14.07.2021 ТОВ «МІЛОАН» виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало відповідачці кредитні кошти в сумі 20000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №51169740 (а.с. 20зв.). Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 20000 грн. Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на наданий позичальником власний номер телефону. Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені в договорі про споживчий кредит № 5186019, який підписав [PERSON] 14.07.2021. 27.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення прав вимоги № 78-МЛ, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 5186019 від 14.07.2021 на суму 89700 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 20000,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 67500,00 грн; заборгованість за комісією в розмірі 2200,00 грн (а.с. 22-26). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 06.10.2023 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН». Згідно статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору ні на рахунки ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ні на рахунок попереднього кредитора. Необхідно зазначити, що суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, доданий позивачем до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Про відступлення права грошової вимоги позивач повідомив відповідача шляхом надсилання відповідного повідомлення на адресу зазначену у кредитному договорі. Також позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором на адресу відповідача. Разом з тим, суд вбачає доцільним здійснити перерахунок нарахованих процентів, оскільки з договору про споживчий кредит № 5186019 від 14.07.2021 вбачається, що кредит надається строком на 30 днів, тобто з 14.07.2025 до 13.08.2021, тому стягненню підлягають відсотки нараховані в указаний період, у сумі 7500,00 грн. Належних доказів нарахування процентів в інший період позивачем не надано. Відповідно до частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] указав на необґрунтованість нарахування комісії у сумі 2200,00 грн. Суд зазначає, що указана комісія передбачена умовами кредитного договору, який підписав відповідач, за своєю природою ця комісія не є штрафними санкціями, тому підлягає стягненню. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги викладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, у розмірі 29700,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 7500,00 грн; заборгованість за комісією в розмірі 2200,00 грн Судові витрати У питанні про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 33,11% з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 802,05 грн. Що стосується вимоги про стягнення 8000,00 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Представник позивача [PERSON] у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025; акт надання послуг № 1268 від 06.07.2025; детальний опис наданих послуг до акту надання послуг № 1268 від 06.07.2025; ордер про надання правничої допомоги (а.с. 30зв.-32). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 8000,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4\~статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. На підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом було проведено: 1) усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договоро; 2) ознайомлення з матеріалами кредитної справи; 3) погодження правової позиції клієнта у справі; 4) складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта; 5) подання заяви до суду від імені клієнта (а.с.31). Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання не вимагає значного часу. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, беручи до уваги факт часткового задоволення позовниих вимог, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» до суми 3000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Outcome: partial