Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша виробнича цегельна компанія» (далі ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія») звернувся у суд в порядку цивільного судочинства із позовом відповідача Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Бережанський ВДВС, Відповідач 1), відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» (далі ДП «Сетам», Відповідач 2), відповідача [PERSON] (далі Відповідач 3), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія-2» (далі ТзОВ «Надія-2»), Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-Матіс» (далі СТзОВ «Ф-Матіс») із вимогами постановити судове рішення, яким визнати недійсними (скасувати) електронні торги з реалізації нерухомого майна комплексу нежитлових приміщень, загальною площею 11 124,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , результати яких оформлено протоколом №429666 від 03 вересня 2019 року та відповідним Актом про проведені торги від 06 вересня 2019 року по ВП №52337498. В обґрунтування заявлених вимог загалом зазначено, що вказані електронні торги позивач вважає недійсними і їх результат підлягає скасуванню, оскільки за результатами їх проведення на користь Відповідача 3 [PERSON] відчужено майно, яке не належало боржнику у виконавчому провадженні ТзОВ «Надія -2», а перебувало у власності позивача ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія». Також, нерухоме майно, яке було предметом оспорюваних торгів на час їх проведення не перебувало ні в іпотеці, ні у заставі, ні під арештом, ні під забороною на вчинення із ним будь-яких дій. Вважає, що таким торгами порушено право власності позивача на належне йому на законних підставах, нерухоме майно. І таке право позивача, як власника, може бути відновлене лише у спосіб задоволення заявлених позовних вимог у їх повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача Александров В.В. звернувся до суду із вступним словом та надав пояснення, які по своїй суті аналогічні змісту позову. Заявлені вимоги представник позивача підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також представник позивача підтримав доводи, викладені у поданих їх стороною заявах по суті справи. Загалом обґрунтовує позовні вимоги та заперечення позиції сторони відповідачів, тим, що державними виконавцями Бережанського ВДВС на оспорювані торги незаконно виставлено нерухоме майно із вказанням завідомо недостовірної інформації про його належність ТзОВ «Надія-2», як боржнику у виконавчому провадженні. Натомість, при вчиненні таких дій, державні виконавці Відповідача 1 беззаперечено володіли інформацією про перебування такого майна у власності позивача ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія», який учасником вказаного виконавчого провадження не був. Вважає, що державний виконавець неправомірно надав перевагу інформаційній довідці, сформованій за його запитом і неправомірно залишив поза увагою інформаційну довідку, надану позивачем, яка містила інформацію про дійсного власника згаданого майна. Внаслідок таких незаконних дій Відповідача 1 відбулися незаконні торги, за результатами яких, на належне позивачу майно, незаконно набув право Відповідач 3 [PERSON] . Представник Відповідача 1 Бережанського ВДВС у судовому засіданні позову не визнав, щодо його задоволення заперечив, подав відзив на позов. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що твердження позивача про його власність на реалізоване майно є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються, як нормами чинного законодавства так і матеріалами виконавчого провадження. У вступному слові пояснив, що у Бережанському ВДВС відкрито виконавче провадження ВП 52337498 з примусового виконання судового наказу № 921/490/16-г/8 від 20 вересня 2016 року, виданого Господарським судом Тернопільської області про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальність «Надія - 2», на користь стягувача Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-МАТІС» боргу у розмірі 1 316 376,63 грн. та 19 745,65 грн., як витрат по сплаті судового збору. У подальшому, 27 вересня 2016 року державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 69082742, згідно якої встановлено, що за боржником ТзОВ «Надія-2» зареєстрована нерухомість, а саме: комплекс нежитлових будівель по [ADDRESS] (реєстраційний номер 992379), а також встановлено наявність заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер 5178041), - реєстратор приватний нотаріус Салій О.В.; арешт вказаного нерухомого майна (реєстраційний номер 10516945); договір іпотеки (реєстраційний номер 30173); договір іпотеки (реєстраційний номер 78653); договір іпотеки (реєстраційний номер 51782129). Вважає, що дії державного виконавця щодо встановлення реєстрації за боржником ТОВ «Надія -2» права власності на згадане нерухоме майно вчинені з дотриманням вимог чинного законодавства. Так, на підставі ст. ст. 18, 48, 52, 56 Закону, 27.09.2016 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка внесена до Державного реєстру прав та їх обтяжень (реєстраційний номер 16597912). У подальшому, 21 березня 2019 року державним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника, (довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 69082742), а саме: комплекс нежитлових будівель, за адресою: [ADDRESS] ). Далі, 05 червня 2019 року, за параметрами пошуку даних боржника, державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( далі Реєстр) щодо суб`єкта № 169345372, згідно якої встановлено наявні обтяження, згідно постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 18.03.2019 (реєстраційний номер 30739538); відомості про об`єкт нерухомого майна, комплекс нежитлові будівлі по [ADDRESS] (реєстраційний номер 992379), який належить «ТзОВ Надія-2» (код 31130702). 07 червня 2019 року державним виконавцем підготовлено та надіслано до ДП «СЕТАМ» заявку щодо реалізації згаданого арештованого майна, яку вважає сформованою відповідно до вимог закону. У подальшому, 13 серпня 2019 року ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» (позивач) звернулося до органу державної виконавчої служби з вимогою звільнити з-під арешту згаданий об`єкт нерухомого майна. Відповідно до наданої позивачем інформаційної довідки з Реєстру, таке майно, згідно акту приймання-передавання передано у власність ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія». Згідно витягів з Реєстру, обтяження № 108687648 від 13 серпня 2019 року, № 24098407 та № 108684149 припинено 22 грудня 2017 року [PERSON] «Київська філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу». Відповідно до наказу Міністерства Юстиції України №299/5 від 06.02.2018 державному реєстратору Гребенюкову Констянтину Віталійовичу, Київська філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень встановлено, що підставою для припинення обтяжень є рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.12.2017, справа №428/1049/17. Відповідно до реєстру судових рішень встановлено, що справа №428/1049/17 від 14.12.2017 стосується розірвання шлюбу та стягнення аліментів та не стосувалось скасування арештів, що також підтверджується відповідною довідкою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.09.2019 №568/19/344 (додаток №10 до відзиву на позов). Вважає, що згадані дії реєстратора Гребенюкова К.В. по вчиненню реєстраційних дій щодо нерухомого майна ТзОВ «Надія-2», як і дії позивача ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія», є незаконними та спрямованими на ухилення від виконання вказаного вище судового наказу Господарського суду Тернопільської області. Також зазначив, що на його думку, запис щодо права власності на нерухоме майно ТзОВ «Надія -2» є дійсний і на сьогодні, а запис щодо власності ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» на таке майно - незаконний, адже арешти такого майна державного виконавця є припиненими незаконно, на підставі рішення суду щодо розірвання шлюбу, а не у порядку, передбаченому законом. З огляду на вказане вважає, що згадані арешти державного виконавця припинено незаконно, постанови про арешт майна боржника від 22 листопада 2010 року та від 27 вересня 2016 року є чинними на день розгляду справи у суді і не скасовувались протягом усього ходу виконання, отже і правочини щодо такого майна боржника, вчиненого третьою особою без самостійних вимог на премет спору на стороні відповідача ТзОВ «Надія - 2» та позивача ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» - нікчемні. Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» (далі Відповідач 2) у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву по суті справи відзив, у якому загалом зазначив «…до Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, державного підприємства СЕТАМ, [PERSON] про визнання електронних торгів недійсними та вважає, що вимоги Позивача є необгрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 Державне підприємство СЕТАМ уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (далі Порядок) . Відповідно до пункту другого розділу II Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Згідно із абзацом четвертим пункту четвертого розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби і приватний виконавець. Державним виконавцем Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області сформовано та направлено до державного підприємства СЕТАМ заявку на реалізацію комплексу, нежитлові приміщення, загальною площею 11124.2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у вказаному виконавчому провадженні № 52337498. До згаданої заявки державного виконавця долучено копію Постанови про опис та арешт майна боржника від 21.03.2019, якою накладено арешт на нерухоме майно, яке виступало предметом оспорюваних електронних торгів, що, на думку вказаного учасника процесу, спростовує твердження Позивача про відсутність арешту на таке майно. Також, до заявки долучено інформаційну довідку з Реєстру №169345372, відповідно до якої спірне майно належить саме Боржнику у виконавчому провадженні - Товариству з обмеженою відповідальністю Надія-2. Державним підприємством СЕТАМ на підставі вказаної вище заявки приватного виконавця проведено електронні торги з реалізації згаданого нерухомого майна, за номером лоту № 363520 (уцінений лот № 356979). Торги за цим лотом проводилися 15 липня 2019 року, однак, були визнані такими, що не відбулись з підстав відсутності допущених учасників торгів, про що складено протокол № 418776. Після проведення уцінки майна, проведено другі (повторні) торги з присвоєнням майну номеру лоту № 363520. Торги за лотом № 363520 відбулись 03 вересня 2019 року з визначенням переможця, учасника № 4, про що складено протокол №429666. Вважає, що такі електронні торги з реалізації вищезазначеного майна відбулись відповідно до Порядку, оскільки відповідно до інформації, зазначеної у згаданій заявці державного виконавця, боржником у виконавчому провадженні № 52337498 є Товариство з обмеженою відповідальністю Надія-2. Також посилається на те, що одним із способів захисту порушеного права згідно з частиною 2 статті 16, частиною 1 статті 215 ЦК України є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами 1 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Поряд з тим, умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, зокрема щодо порядку виявлення майна, його опису та арешту, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. Приписами статей 48, 56 та 61 Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-УІІІ унормовано, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків та примусовій реалізації). Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та правила проведення прилюдних торгів є саме згаданий Порядок. Тобто, для визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна. Вважає, що оспорювані позивачем дії державного виконаця (Відповідача 1), які є підставою для визнання електронних торгів недійсними, не стосуються правил проведення електронних торгів, встановлених Порядком та мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. А тому, на думку Відповідача 2, Позивачем не доведено те, що його права, шляхом проведення електронних торгів щодо згаданого нерухомого майном, було порушено, як і не доведено, що задоволення позовних вимог може поновити такі порушені права..». Відтак вважає, що Державним підприємством СЕТАМ (Відповідач 2) не було порушено, невизнано чи оспорено права, свободи чи законні інтереси Позивача, а самим Позивачем не зазначено яким чином організатор торгів порушив його права, а тому позов не підлягає до задоволенння у цілому. Відповідач [PERSON] (далі Відповідач 3) у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв по суті справи не подав. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Надія - 2» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, подав до суду заяву по суті справи - письмові пояснення. Позиція вказаного учасника процесу зазначена, як підтримання заявленого позову. В обґрунтування своєї позиціі загалом зазначив, що чинними законами встановлені презумпція правомірності рішення державного реєстратора, презумпція правомірності правочинів припинення права власності ТОВ «Надія-2», а також презумпція набуття права власності позивача на спірне майно. На даний час правочини, рішення, а також записи державних реєстраторів щодо власника нерухомого майна, яке виступало об`єктом оспорюваних електронних торгів, є чинними та не скасовані у визначеному законом порядку. Відтак вважає, що твердження відповідачів та третьої особи СТзОВ «Ф-Матіс» про їх незаконність є безпідставними та не можуть бути предметом розгляду у цій справі. Звертає увагу суду, що у предмет доказування у цій справі не входять правомірність зняття арештів та інших обтяжень; відчуження третьою особою ТОВ «Надія-2» свого майна; набуття позивачем ТОВ «Перша виробнича цегельна компанія» права власності на майно. Твердження СТОВ «Ф-Матіс» про не можливість зняття всіх обтяження і заборон щодо вказаного майна вважає таким, що не ґрунтується на поданих ним доказах і спростовується тим, що 22 грудня 2017 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гребенюковим Констянтином Віталійовичем зареєстровано припинення всіх заборон, арештів та обтяжень відносно майна ТОВ «Надія-2». Такі реєстраційні дії і рішення є чинними на сьогодні, що підтверджується інформаційною довідкою №178528441 від 23 серпня 2019 року, наданою на запит начальника Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Пересади С.С. Так, вз вказаної довідки вбачається, що всі заборони і обтяження стосовно майна ТОВ «Надія-2» були припинені ще 22 грудня 2017 року. А тому, будь-яких заборон розпоряджатися своїм майном у травні 2018 року у ТОВ «Надія-2» не було. З моменту відчуження ТОВ «Надія-2» свого майна, воно не є його власником. При наявності у Державному реєстрі заборон та обтяжень на відчуження майна, державний реєстратор не міг би провести державну реєстрацію переходу права власності на майно, і зареєструвати право власності на майно за позивачем. За таких обставин, вважає що третя особа ТОВ «Надія-2» правомірно відчужила своє майно позивачу ТОВ «Перша виробнича цегельна компанія» у травні 2018 року, шляхом внесення його у статутний капітал останнього. Відповідно, 22 травня 2018 року, позивач правомірно набув право власності на таке нерухоме майно. Як зазначає вказаний учасник судової справи, Відповідачем 2 06 травня 2019 року неправомірно проведено електронні торги, предметом яких було майно позивача, оскільки ще з 22 травня 2018 року, таке майно не належало третій особі (боржнику у виконавчому проваджені) ТОВ «Надія-2». З огляду на викладене, вважає позов підставним та обґрунтованим, підтримує і просить задовольнити його у повному обсязі. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Спільне товариство з обмеженою відповідальністю «Ф-Матіс» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, клопотав про розгляд справи за відсутності свого представника; також подав до суду заяву по суті справи - письмове пояснення, у якому зазначив про безпідставність позовної заяви, її не обґрунтованість, не підтвердженість доводів позивача належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому вважає відсутніми підстави для її задоволення судом у цілому. Вислухавши надані у вступних словах та під час дослідження письмових доказів пояснення учасників процесу (представників позивача та відповідача 1), ознайомившись із позицією представників сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, викладену у поданих ними суду заявах по суті справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України). Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,6 ст.81 ЦПК України). Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ч.4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у … цивільній… справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Положеннями статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами частини 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до положень статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (далі Закон), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно із ст. 1 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. У ч.І ст.З Закону зазначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) \~ \~ \~ \~гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) \~ \~ \~ \~обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) \~ \~ \~ \~публічність державної реєстрації прав; 4) \~ \~ \~ \~внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) \~ \~ \~ \~відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) \~ \~ \~ \~на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) \~ \~ \~ \~на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Порядок передачі на реалізацію майна у виконавчому провадженні регламентується нормами ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно із ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Відповідно до частини 8 статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Положеннями частини 1 статті 61 ЗУ «Про виконавче провадження», реалізація нерухомого майна шляхом електронних торгів здійснюється лише щодо арештованого майна. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. У провадженні Відповідача 1 Бережанського ВДВС перебуває виконавче провадження № 52337498 з примусового виконання судового наказу № 921/490/16-г/8 від 20 вересня 2016 року, виданого Господарським судом Тернопільської області, про стягнення з боржника ТзОВ «Надія-2» на користь стягувача (третьої особи) СТзОВ «Ф-Матіс» 1 316 376,63 грн. та повернення витрат по сплаті судового збору в сумі 19 745,65 грн. Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 26 вересня 2016 року, відкрите виконавче провадження ВП 52337498 з примусового виконання згаданого судового наказу. Відповідачем 2 ДП «Сетам», призначені та проведені 03 вересня 2019 року, електронні торги, на яких реалізовано комплекс нежитлових приміщень, загальною площею 11 124,2 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., як майно, належне боржнику у вказаному виконавчому провадженні (третій особі) - ТОВ «Надія -2». Вказане проведення торгів підтверджується протоколом № 429666 від 03 вересня 2019 року, оприлюдненого на сайті https://setam.net.ua і його переможцем визнано Відповідача 2 [PERSON] . У подальшому, 06 вересня 2019 року державним виконавцем Бережанського ВДВС підписано Акт про проведені торги від 06 вересня 2019 року по ВП № 52337498 і затверджено начальником Бережанського ВДВС. Вказаний факт підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 176655746 від 07 серпня 2019 року (інформація актуальна до дати проведення торгів) та № 180515359 від 11 вересня 2019 року (інформація актуальна після проведення торгів і на даний час незмінна). Завчасно, до дати (моменту) проведення згаданих торгів, інформація про фактичного власника майна, яке було предметом опорюваних торгів належним чином доведена до відома відповідачів 1 та 2 Бережанського ВДВС та ДП «Сетам», із наданням визначених законом, підтверджуючих право власності позивача на згадане майно, документів. Поінформованість Відповідача 1 Бережанського ВДВС щодо власника об`єкта нерухомого майна (предмету оспорюваних торгів) у згаданому виконавчому провадженні, підтверджується постановою про проведену перевірку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» від 13 серпня 2019 року начальника Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Пересади Світлани Степанівни. Так, як вбачається із змісту вказаної постанови, першочергово, торги з продажу згаданого нерузомогоь майна, було призначено на 15 серпня 2019 року. Однак, 13 серпня 2019 року державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 177253654, згідно якої встановлено, що згадане нерухоме майно перебуває у власності ТОВ «Перша виробнича цегельна компанія», позивача по справі. Окрім того, у Державному реєстрі відсутні будь-які заборони, обмеження, обтяження чи арешти відносно цього майна. Вказаною постановою від 13 серпня 2019 року також вирішено відкликати подану до ДП «СЕТАМ» заявку щодо реалізації загаданого об`єкта нерухомого майна і реалізація вказаного майна на таких торгах була зупинена. Перед оголошенням та проведенням згаданих торгів, на сайті ДП «СЕТАМ», в оголошеннях щодо продажу 15 серпня 2019 року та 03 вересня 2019 року згаданого нерухомого майна зазначено: «Арешт нерухомого майна, Постанова про арешт майна боржника, 52337498, 18 березня 2019, Бережанський MB ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл., все нерухоме майно». Як вбачаться із матеріалів справи, згадане майно ні на той час, ні на даний час, не було і не є під арештом. Поряд з цим, після зупинення, оспорювані електронні торги у вказаному виконавчому провадженні були відновлені з їх призначенням на 03 вересня 2019 року, тоді ж відбулися, продаж згаданого майна здійснено за 1 472 480,50 грн і їх переможцем оголошено Відповідача 3 [PERSON] . У Акті про проведені торги від 06 вересня 2019 року по ВП № 52337498 Відповідачем 2 СП «Сетам» вказано, що нерухоме майно, яке було преметом торгів, належало боржнику ТзОВ «Надія-2» на підставі правовстановлюючих документів, а саме: інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно № 169345372 від 05 червня 2019 року. Як встановлено судом, в обґрунтування законності своїх дій, які слугували підставою для проведення оспорюваних електронних торгів, Відповідач 1 Бережанський ВДВС посилався на незаконність припинення державним реєстратором Гребенюковим К.В. «Київська філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості і бізнесу» 22 грудня 2017 року обтяжень щодо майна, яке було предметом оскаржуваних електронних торгів, а саме постанови про арешт майна боржника від 27 вересня (обтяження №16597912); від 22 листопада 2010 року (обтяження номер 10516945) та іпотека (обтяження №5178129) - позиція відповідача 1 у цій справі, інформаційні листи начальника Бережанського МВ ДВС ГУ Пересади С.С., вих №03-26\\9185 від 16 серпня 2019, адресовані позивачу ( т.1 а.с.243-244, т.2 а.с. 57). У цій частині доводів представника відповідача щодо «Додатку №10» , суд зазначає, що вказаний додаток № 10 - не завірена фотокопія листа за підписом в.о. голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 вересня 2019 року, надісланого на запит Бережанського ВДВС, у якому вказано, що цим судом не приймалося рішення щодо припинення обтяжень, накладених Бережанським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відносно боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія-2». Додатково повідомлено, що по справі №428\\1040\\17 ухвалено заочне рішення за позовом інших осіб про стягнення аліментів (т.1 а.с.66). Поряд з цим, попередньо, 13 серпня 2019 року, начальником Бережанського МВ ДВС ГУ Пересадою С.С. прийнято рішення у виді Постанови про проведену перевірку в порядку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» у згаданому виконавчому провадженні ( т.2 а.с. 63-64) про « …відкликання поданої до ДП СЕТАМ заявки щодо реалізації арештованого майна ТзОВ «Надія-2» , у якій, зокрема також констатовано: -«… 07 червня 2019 року підготовлено (державним виконавцем Горином Володимиром Васильовичем) та надіслано до ДП СЕТАМ заявку щодо реалізації описаного майна, яке належить ТЗоВ «Надія-2»… відомості про об`єкт нерухомого майна комплекс нежитлових будівель про [ADDRESS] (реєстраційний номер 992379), який належить «ТзОВ Надія 2» ( код 31130702). -«Державним виконавцем при формуванні інформаційної довідки по нерухомому майну боржника у параметрі пошуку задавалися дані боржника, а пошук по об`єкту нерухомості не проводився. Що є порушенням вимог розділу 2 п.2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831\\5 від 29.09.2016 року, згідно якого до заявки щодо реалізації арештованого майна, державний виконавець повинен долучити відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного рестру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек» та провести перевірку щодо обтяжень та іпотек арештованого майна. -- Проте 13 серпня 2019 року державним виконавцем сформовано інформаційу довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта майна №177253654, згідно якої встановлено, що нерухоме майно, яке було предметом оспорюваних електронних торгів (реєстраційний номер 26258586), згідно акту приймання-передавання, передано у власність ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія», рестратор [PERSON] ; обтяження та арешти накладені державним виконавцем 22.11.2010, 27.09.2018 та 18.03.2019 році відсутні…., обтяження №24098407 та №108684149 припинені 22 грудня 2017 року [PERSON] «Київська філія комунального підприємства «Рестрація нерухомості та бізнесу» . У мотивувальній частині Постанови Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у цивільній справі №607\\29635\\19 провадження №61-11710св21 у справі за позовом [PERSON] до ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія», ТОВ «Надія -2», державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гребенюкова К.В, державного рестратора [PERSON] , Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна, визнання правочину недійним, визнання незаконним та скасуваня запису про державну реєстрацію права власності, зазначено таке ( т.4 а.с.31-38),- Позивач просив суд: -визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна, належного ТОВ «Надія-2», внесений 22 грудня 2017 року державним рестратором [PERSON] ; -визнати недійсним правочин щодо передання ТОВ «Надія-2» комплексу нежитлових будівель, загальною площею 11 124,2 кв.м., розташованого на [ADDRESS] , як майнового внеску до статутного фонду ТОВ «Перша виробнича цегельна компанія»; -визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію за ТОВ «перша виробнича цегельна компанія» права власності на вказаний комплекс нежитлових будівель. Звертаючись до суду із позовом у вказаній справі, позивач [PERSON] послався на те, що придбавши на електронних торгах нерухоме майно, він не може зареєструвати за собою на нього право власності, оскільки боржник ТзОВ «Надія 2» у виконавчому провадженні, незаконно знявши обтяження з майна, до проведення електронних торгів, відчужив його ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія». Дії відповідачів щодо зняття обтяження та правочин щодо відчуження нерухомого майна вважав незаконними і такими, що перешкоджають йому зареєструвати право власності на нерухоме майно, придбане на електронних торгах. Порушення свого права [PERSON] пов`язував із незаконним відчуженням на підставі правочину щодо передання ТОВ «Надія-2», як майнового внеску до статутного фонду ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» комплексу нежитлових будівель, загальною площею 11 124,2 кв.м., розташованого на [ADDRESS] , яке у подальшому позивач придбав на елетронних торгах». Судом касаційної інстанції за наслідками розгляду розгляду згаданої справи встановлено такі фактичні обставини: -03 вересня 2019 року відбулися електронні торги з реалізації комплексу нежитлових будівель загальною площею 11\~124,2 кв.м., розташованого по [ADDRESS] , переможцем яких визнано позивача ( [PERSON] ); -04 вересня 2019 року позивач перерахував на депозитний рахунок Бережанського відділу ДВС грошові кошти за придбане майно у розмірі 1\~472\~480,50 грн.; -06 вересня 2019 року державний виконавець склав акт про проведені електронні торги; -листом від 18 вересня 2019 року №01-16-3-1 приватний нотаріус Бережанського районного нотаріального округу Тернопільської області Хрущ Д.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на придбаний на електронних торгах об`єкт нерухомого майна, зазначивши, що останній не належить ТзОВ «Надія-2»». - [PERSON] не отримував свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та право власності на комплекс нежитлових будівель не набув, а позов у даній справі пред`явлений саме на захист права власності. Суд касаційної інстанції у вказаній справі прийшов до таких висновків, - -«У справі, яка переглядається, [PERSON] не був учасником правочину з передання спірного майна у власність ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» та власником цього майна на час внесення до Державного рестру речових прав на нерухоме майно оспорюваних записів»; -«… позивач не довів належними та допустими доказами порушення його права оспорюваним правочином та записами у Державному рестраі речових права на нерухоме майно». За результатами розгляду касаційної скарги, позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні його позовних вимог (у цілому). Отже, за результатами судового розгляду, судом касаційної інстанцій, згаданим рішенням фактично констатовано правомірність оспорюваних дій реєстатора з приводу права власності ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» на нерухоме майно, яке виступало предметом оспорюваних електронних торгів у цій справі. А тому, на даний час рішення та записи державних реєстраторів є чинними та ніким не скасовані. Відтак, суд вважає твердження сторони відповідачів про їх незаконність безпідставними і необґрунтованими. Суд також зазначає, що факт анулювання Наказом Міністерства Юстиції України №299/5 від 06.02.2018 доступу державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Гребенюкова Констянтина Віталійовича до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не пов`язане із реєстраційними діями щодо припинення обтяжень №24098407 та №108684149 22.12.2017 відносно майна ТОВ «Надія-2», які є чинними на сьогодні. Так, анулювання такого доступу реєстратору до реєстру, не тягне за собою недійсності реєстраційних дій, вчинених таким реєстратором до такого рішення і які не оскаржувалися (не були підставою для анулювання). А тому, будь-яких заборон розпоряджатися своїм майном у травні 2018 року в боржника у вказаному виконавчому провадженні ТзОВ «Надія-2» не було. Отже, предметом доказування у цій справі є саме незаконність дій Відповідача 1 Бережанської ВДВС, вчиненних у виконавчому провадженні № ВП 52337498, які полягають у переданні на електронні торги майна, - комплекс нежитлових приміщень, загальною площею 11124.2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке станом на 22 травня 2018 року та на час проведення оспорюваних торгів не належало боржнику у такому виконавчому провадженні, а перебувало у власності позивача. Одночасно суд констатує, що у предмет доказування у цій справі не входить правомірність\\неправомірність зняття арештів та інших обтяжень, а також набуття позивачем ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» права власності на майно, яке було предметом продажу оспорюваних торгів. Відомості, які містяться у Державному реєстрі речових прав є публічними, а сама державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відтак, право власності позивача, яке вказане, як зареєстроване у Державному реєстрі речових прав, є презюмованим. Оцінка правомірності вчинення реєстраційних записів, рішення та інші дії, які не входять у предмет доказування, і вона не може надаватися у цьому цивільному судовому провадженні, оскільки задля таких цілей існує спеціальний порядок. Адже, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Зважаючи на встановлені, як судом касаційної інстанції у згаданій цивільній справі так і судом першої під час судового розгляду цієї справи фактичні обставини, які мають значення для вирішення цього спору, суд приходить до таких висновків. Саме позивач ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія» на час проведення оспорюваних електронних торгів був власником згаданого майна з 15 травня 2018 року; на дату торгів таке майно не перебувало у іпотеці чи заставі, не було заборон на вчинення з ним будь-яких дій, не перебувало під арештом, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових права на нерухоме майно № 124879073 від 22 травня 2018 року, № 176655746 від 07 серпня 2019 року, № 180515359 від 11 вересня 2019 року. А тому, державні виконавці Бережанського ВДВС, у виконавчому провадженні №52337498 у вересні 2019 року незаконно передали на реалізацію, шляхом електронних торгів майно, яке не належало боржнику ТзОВ «Надія-2» у цьому виконавчому провадження, завідомо при цьому знаючи, що таке майно перебуває у правомірній власності іншої особи, яка не була і не є учасником згаданого виконавчого провадження, а саме у позивача ТзОВ «Перша виробнича цегельна компанія». За результатами проведених торгів, вказане майно придбане Відповідачем 3 [PERSON] за 1 472 480,50 грн. Оформлений акт про проведені електронні торги є підставою для реєстрації за таким покупцем (переможцем) вказаних торгів права власності на придбане майно. Отже, за таких фактичних обставин, Відповідач 1 Бережанський ВДВС вчинив незаконні дії, спрямовані на порушення права власності позивача і таке право підлягає відновленню. Таким чином, суд констатує, що стороною відповідачів незаконно проведено електронні торги відносно майна, яке з травня 2018 року не належало боржнику у виконавчому провадженні, а фактично належало позивачу. Зазначений факт має наслідком недійсність оспорюваних торгів (ч.1,2,3,5 ст.203 ЦК України, ст.215 ЦК України). Із урахуванням встановлених обставин, на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду справи, проаналізувавши і оцінивши докази, як кожен окремо, так і у їх сукупності, достатності та логічному взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог у цілому. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved