Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: 09 вересня 2019 року в селі троїцьке неклинівського району ростовської області російської федерації померла [PERSON] , [INFO] , уродженка села Ратуш Ямпільського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис №170199610002600900007 від 10.09.2019 відділом запису актів громадянського стану неклинівського району ростовської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 10.09.2019, відділом запису актів громадянського стану неклинівського району ростовської області. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 0525684200:06:006:0113, яка знаходиться на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та належала померлій [PERSON] . Позивач вказує, що звернувшись до органів нотаріату вона прийняла спадщину належним чином, подавши відповідну заяву. Звертаючись з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, нотаріус надавши лист №22/01-16 від 04.02.2025, повідомила, що на земельну ділянку 0525684200:06:006:0113 відсутні належні юридичні документи на ім`я спадкодавці, право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав не зареєстровано, зареєструвати право власності за померлим на підставі п.66 Порядку про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно не можливо. Також, у відмові вказано, що позивачем не надано документів про підтвердження родинних стосунків з померлою [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження її дівоче прізвище [PERSON] , [INFO] , в графі батьки вказано батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] в місті Ямпіль Вінницької області померла її мати [PERSON] , [INFO] , уродженка села Ратуш Ямпільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть. У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію про народження батьками [PERSON] записані в графі батько [PERSON] , мати [PERSON] . У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вказано, що [PERSON] 14.07.1973 зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Також позивач звертає увагу суду, що спадкодавиця являється її тіткою, що підтверджується паспортом громадянина України виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] . З перекладу свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 18.02.1960 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до посвідки про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батьки вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Випискою з по господарської книги номер об`єкта ПГО 44 село Ратуш Ямпільського району Вінницької області в по господарській книзі №23 за 1950-1952 роки відкритий на [PERSON] , який являється головою двору, вказано, що [PERSON] дружина голови двору, [PERSON] ,1938 року народження, донька голови двору, [PERSON] ,1948 року народження, донька голови двору. Отже, з вищевикладеного вбачається, що спадкодавець є рідною сестрою її матері та відповідно рідною тіткою [PERSON] . В зв`язку з вище викладеним та не відповідністю в документах, а також їх відсутність у державному архіві, змушує [PERSON] звертатися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач просить суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме факт родинних стосунків, що [PERSON] , яка померла [INFO] в селі троїцьке неклинівського району ростовської області російської федерації являється їй рідною тіткою по лінії матері, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер 0525684200:06:006:0113, яка знаходиться на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та належала померлій [PERSON] 01 липня 2025 року за вхід.№4150 представник співвідповідача [PERSON] адвокат Аваєва Н.В. звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, в якій просила: визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з дня набрання рішенням законної сили та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1.6296 га, у порядку спадкування за заповітом, судові витрати стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в повному обсязі. Свої вимоги мотивувала тим, що 27.06.2025 [PERSON] стало відомо, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала на території російської федерації та за життя (24.09.2001) склала на його ім`я заповіт, який був посвідчений в Ратуській сільській раді Ямпільського району Вінницької області за №119, яким розпорядилась своєю земельною ділянкою, яка отримана за рахунок виділення земельної частки (паю) бувшого «КСП імені Чкалова», яка на даний час має кадастровий номер 0525684200:02:006:0113. [PERSON] не є особою, яка відноситься до кола осіб, що можуть отримати спадщину за законом, не знав про оформлення на його ім`я заповіту та смерть спадкодавця, внаслідок чого не подав заяву про прийняття спадщини у передбачений шестимісячний строк. Після того, як [PERSON] дізнався про заповіт, негайно вжив заходів для оформлення своїх прав, а саме звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинської Г.А., оскільки нотаріус після відкриття спадщини не повідомив спадкоємця про заповіт. Зауважує, що законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Також, відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» та пунктам 2.2, 3.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом МЮУ від 22.022012 №296/5 та зареєстрованого в МЮУ за №282/20595, \~при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, за змістом наведених нормативних актів нотаріус або уповноважена особа органу місцевого самоврядування має вжити заходів із повідомлення спадкоємців про заповіт саме у межах строку для прийняття спадщини, проте, як вбачається із матеріалів спадкової справи №488/2019, такі дії не були вчинені взагалі, що об`єктивно позбавило [PERSON] можливості подати заяву до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Просить суд врахувати судову практику, а саме: 19.07.2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 570/5553/19, провадження № 61-20213св21 (ЄДРСРУ № 112369970) та від 09 жовтня 2023 року у справі № 671/208/22, провадження № 61-8385св23 (ЄДРСРУ № 114020974) досліджував питання щодо поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини, як неповідомлення нотаріусом спадкоємця про заповіт, також правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, постанови Верховного Суду України: від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, і у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах: від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 22 грудня 2021 року у справі № 703/4978/19 (провадження № 61-13783св21). Отже, ця судова практика залишається незмінною й у практиці Верховного Суду, зокрема у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Саме тому, неповідомлення нотаріусом спадкоємця про заповіт свідчить про те, що спадкоємець не знав про нього, а отже є всі підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Також, представник позивача вказує, що [PERSON] не є спадкоємцем в порядку черги за законом, на час смерті спадкодавця з ним не проживав, заяви про прийняття спадщини або відмови від неї у визначений законом строк не подавав, про смерть спадкодавця не був достовірно обізнаний. Оскільки позивач не знав про заповіт, а нотаріус про заповіт йому не повідомив, вбачається, що нотаріус на порушення Закону «Про нотаріат», п.2.2 гл.9, пунктів 2.2 13.2 гл.10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5, не вчинив дій для розшуку спадкоємця, зокрема й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо йому не було відомо про місце проживання або місце роботи спадкоємця. Вказує, що у позивача були наявні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подання позивачем заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законодавством строку, зокрема те, що він не проживав спільно зі спадкодавцем, не мав спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини. нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Також, представник позивача просить суд під час вирішення спору у цій справі врахувати свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права та дотримуватися принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. УЦ зв`язку із вище викладеним, просить суд визначити йому додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з дня набрання рішенням законної сили, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0525684200:02:006:0013 площею 1,6296 га у порядку спадкування за заповітом, а також стягнути із [PERSON] на його користь понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~07 липня 2025 року за вхід.№4267 представник позивача [PERSON] адвокат Снітко В.А. подав до Ямпільського районного суду Вінницької області відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив у задоволені зустрічної позовної заяви в справі №153/593/25 [PERSON] до [PERSON] відмовити повністю. Свої вимоги мотивував тим, що ознайомившись зі змістом зустрічних позовних вимог, представник позивача за зустрічним позовом звертаючись до суду просить: Прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки задоволення зустрічного позову може виключити частково задоволення первісного позову; Визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з дня набрання рішенням законної сили. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1,6296 га, у порядку спадкування за заповітом. Судові витрати стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача за зустрічним позовом зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала на території російської федерації та за життя (24.09.2001) склала на його ім`я заповіт, якій був посвідчений в Ратуській сільській раді Ямпільського району Вінницької області за №119, яким розпорядилась своєю земельною ділянкою, яка отримана за рахунок виділення земельної частки (паю) бувшого КСП ім.Чкалова, яка на даний час має кадастровий номер 0525684200:02:006:0113. Також зазначено, що [PERSON] не є особою, яка відноситься до кола осіб, що можуть отримати спадщину за законом, не знав про оформлення на його ім`я заповіту та смерть спадкодавця, внаслідок чого не подав заяву про прийняття спадщини у передбачений шестимісячний строк. Після того, як [PERSON] дізнався про заповіт, негайно вжив заходів для оформлення своїх прав, а саме звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинської Г.А., оскільки нотаріус після відкриття спадщини не повідомив спадкоємця про заповіт. Позовні вимоги позивачем та представником позивача за первісним позовом не визнаються. В обґрунтування вказаного представник заявника вказує, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язанні з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Також, факт усвідомлення спадкоємцем першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом (у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) який не знав про існування заповіту, наявності в нього права на спадкування та не вчинення ним неодмінних активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини не свідчить про виникнення в нього об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили йому своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений ЦК України строк у зв`язку його необізнаністю про існування заповіту, складеного на його ім`я. Сам факт відмови нотаріуса, за цих обставин, у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину не порушує принцип свободи заповіту. Окремо представник заявника звертає увагу суду на те, що в зустрічній позовній заяві повторюється, що у позивача були перешкоди у прийняття спадщини, а саме не знання про наявність заповіту та те, що безпосередньо нотаріус не закликав його до прийняття спадщини й виходячи з вищевикладеного не погоджується з таким. Отже, з огляду на обставини справи, вбачається факт усвідомлення позивачем його права на спадкування поряд із незнанням про існування заповіту, складеного на його ім`я, за умов невжиття ним жодних активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини протягом передбаченого ЦК України строку, не свідчить як про порушення принципу свободи заповіту, так і про виникнення в нього об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили йому своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у відведений строк. Вказуючи, що у цій справі потрібно врахувати ту обставину, що існує спір між двома спадкоємцями, а не з територіальною громадою. Позивач за первісним позовом, який також є спадкоємцем, прийняв спадщину у встановленому порядку, тому поновленням порушених його прав відбудеться втручання у право власності відповідача, що не відповідатиме принципу пропорційності, а також це призведе до порушення принципу правової визначеності стосовно іншого спадкоємця, який добросовісно реалізувала власні цивільні права. Отже, з огляду на наведене з урахуванням конкретних обставин справи, необізнаність позивача про наявність заповіту складеного на його ім`я, не є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки позивач за зустрічним позовом знав про наявність заповіту. Також звертає увагу на те, що нотаріус був зобов`язаний повідомити позивача за зустрічним позовом про відкриття спадщини. Дійсно вказаними в зустрічній позовній заяві нормами права, (правилами), передбачено обов`язок нотаріуса після заведення спадкової справи перевіряти наявність заповіту, вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких які їй відомі, а також право зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення. До того ж, з метою дотримання строку для прийняття спадщини нотаріус повинен роз`яснити спадкоємцям, які звернулися з приводу такої спадщини, право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. З урахуванням фактичних обставин справи, не може слугувати підставою для задоволення позову та визначення за [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки відповідач-позивач маючи на меті реалізувати свої спадкові права, мав обов`язок звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк як спадкоємець не залежно від його обізнаності про наявність заповіту, складеного на його ім`я, оскільки спадщину спадкоємець може прийняти лише повністю, а не частинами. Тож за наведених обставин не вчинення нотаріусом певних дій стосовно позивача саме собою не створило перешкоди позивачу у прийнятті спадщини та не унеможливлювало подання ним заяви про прийняття спадщини у визначений строк. Тому, належних та достатніх доказів, які б безперечно свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, позивач за зустрічним позовом до суду не подав. Натомість безпідставне визначення додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права відповідача як спадкоємця, який прийняв спадщину. Крім того, представник звертає увагу суду на те, що в спірному заповіті мова про земельну ділянку з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1,6296 га, успадкована позивачем за первісним позовом, взагалі не йдеться, що ще раз говорить про те, що в задоволені зустрічної позовної вимоги щодо визначення додаткового строку в прийняття спадщини за заповітом слід відмовити. В задоволені іншої зустрічної позовної вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, також слід відмовити виходячи з вищевикладеного, а також для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом існує певний перелік нотаріальних дій, за умови якщо строк додатковий в прийнятті спадщини буде визначений судом. Що стосується стягнення судових витрат по справі, представник вважає, що в задоволені таких вимог слід відмовити. Представник позивача в позовній заяві зазначає, що сума судових витрат на дату подання цього позову, складається з витрат на професійну правничу допомогу, в сумі, яка, на час подачі позову орієнтовно становить 10000 грн. та буде уточнена з наданням доказів в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, про що сторона робить відповідну заяву. Також вказує, що конкретний розмір витрат на професійну правничу допомогу на етапі подання позову не може бути визначений, оскільки залежить від кількості процесуальних документів, в тому числі документів по суті, які необхідно подати у справі, кількість судових засідань, їх тривалості. Докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката буде подано позивачем за зустрічним позовом, додатково. Виходячи з того, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, а тому слід відмовити й в стягненні судових витрат. \~ \~ \~ \~10 липня 2025 року за вхід.№4387 представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Аваєва Н.В. звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із відповіддю на відзив, в якій просила: задовольнити позовні вимоги зустрічного позову у повному обсязі; У задоволені первісного позову в частині позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер 0525684200:02:006:0113 площею 1,6296 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області (колишньої Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області), після смерті [PERSON] яка померла [INFO] в селі троїцьке, неклинівського району ростовської області російської федерації відмовити. Відповідь на відзив мотивувала тим, що позивачем за зустрічним позовом отримано відзив на зустрічну позовну заяву через підсистему Електронний суд 07.07.2025, який фактично складається з переписування позиції позивача з позовної заяви, норм права і розгляду різних підстав встановлення додаткового строку для прийняття спадщини без врахування обставин, на які посилається позивач, пояснень щодо відмови від прийняття спадщини та інших позицій, які не стосуються суті зустрічного позову. Позивач по зустрічному позову заперечує проти такої позиції сторони відповідача по зустрічному позову, оскільки вона є суперечливою і не ґрунтується на належних та допустимих доказах. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] не знаючи про заповіт, не мав законних підстав для вчинення активних дій, спрямованих на прийняття спадщини, також не був обізнаний і про смерть спадкодавця, оскільки не входить до кола її родичів і спадкодавець помер за межами України. Також, неповідомлення спадкоємця нотаріусом про наявність заповіту або відкриття спадщини може бути підставою для поновлення строку на прийняття спадщини через встановлення додаткового строку судом. А спадкоємця [PERSON] нотаріус не повідомив, не вчинив дії для розшуку спадкоємця. У заповіті від 24.09.2001, який зареєстрований в реєстрі за №119, зазначено: «що цей заповіт складено у двох примірниках, один із яких зберігається в справах виконкому Ратуської сільської ради, а другий видається заповідачу [PERSON] ». Що є доказом того, що заповіту [PERSON] не мав, не знав і не міг знати про наявність заповіту та про смерть спадкодавця. Вказане є об`єктивно непереборною обставиною і є поважною причиною для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, доказів зворотного відповідачем по зустрічному позову не надано. Також, хоча у заповіті вказана земельна частка (пай), а на момент смерті спадкодавця вона вже сформована у земельну ділянку, це не змінює суті заповіту. Отже заповіт стосується майна, яким володів спадкодавець на момент смерті, незалежно від його форми чи виду. Спадкоємець, вказаний у заповіті, матиме право на земельну ділянку, яка раніше була земельною часткою (паєм). В ДРРП земельна ділянка з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1,6296 га не зареєстрована. Згідно з інформацією, яка міститься в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1,6296 га посвідчувалось державним актом ЯИ №646296, номер реєстрації 011005700334 від 20.07.2010, який був виданий на ім`я « [PERSON] ». На підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1,6296, право на яку посвідчується державним актом ЯИ №646296, номер реєстрації 011005700334 від 20.07.2010 виділена [PERSON] при розпаюванні колишнього КСП ім. Чкалова Ратуської сільської ради (копії розпоряджень Ямпільської РДА №123 від 16.03.2010, №463 від 17.07.2009 в частині що стосується [PERSON] додається). Отже, з огляду на вище викладене, помилковою є позиція відповідача по зустрічному позову щодо неможливості за заповітом отримати сформовану земельну ділянку, яка на момент складання заповіту не була сформована і перебувала у статусі земельної частки (паю) з урахуванням положень Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Також, представник відповідача за зустрічним позовом заперечує проти визначення орієнтовної суми судових витрат позивача по зустрічному позову зазначаючи, що доводи представника щодо зменшення судових витрат є необґрунтованими, а логіка обґрунтування сумнівною. Щодо судових витрат відповідача по зустрічному позову, які визначені у попередньому розмірі 10000 грн. зазначено наступне: сторона, яка заявляє про понесені судові витрати, повинна надати відповідні докази на підтвердження їх розміру та обґрунтованості, оскільки на даний час доказів не подано, висловити свою позицію щодо їх розміру і обґрунтованості позивач по зустрічному позову не має можливості. Отже, з огляду на вище викладене, позивач залишає за собою право на подання відповідного клопотання щодо судових витрат відповідача по зустрічному позову, після ознайомлення з документами, які ці витрати будуть підтверджувати та ознайомлювати з аргументами сторони під час надання пояснень. Також представник позивача за зустрічним позовом зазначає, що у відзиві на зустрічну позовну заяву не спростовані доводи позивача, не подані відповідні докази, що є підставою для задоволення зустрічного позову. Позивач-відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час його проведення була повідомлена належним чином, на підтвердження чого у матеріалах справи наявна її письмова розписка (а.с.184 т.1), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат Снітко В.А., який діє на підставі Ордеру серії АВ №1194705 від 03.06.2025 та Ордеру серії АВ №1214994 від 04.07.2025 в судовому засіданні первісний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Зустрічний позов не визнав, просив суд у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити. Представник Ямпільської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явилася. 04.09.2025 за вхід.№5532 від представника надійшла заява (а.с.240-241 т.1), в якій просить суд розгляд справи по суті здійснювати без участі представника Ямпільської міської ради, вирішити спір за наявними матеріалами справи. Співвідповідач позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час його проведення був повідомлений належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№0610277143332, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Представник співвідповідача позивача [PERSON] адвокат Аваєва Н.В., яка діє на підставі Ордеру серії АІ №1925465 від 17.06.2025 первісний позов не визнала та просила суд у його задоволені відмовити, зустрічний позов [PERSON] підтримала у повному об`ємі та просила суд його задовольнити, а також стягнути понесені судові витрати. Приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинська Г.А. у судове засідання не з`явилась, про день та час його проведення була повідомлена належним чином судовою повісткою, на підтвердження отримання якої у матеріалах справи наявна письмова розписка від 03.09.2025 (а.с.238 т.1), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Заяви, клопотання: заява представника відповідача про розгляд справи без його участі (а.с.31 т.1); заява позивача про розгляд справи без її участі (а.с.33 т.1), заява представника співвідповідача-позивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.65-69 т.), заява представника співвідповідача-позивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. про надання доступу до матеріалів електронної справи (а.с.72-75 т.1), заява представника співвідповідача-позивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.79-85 т.1), зустрічна позовна заява представника співвідповідача-позивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. (а.с.94-119 т.1), відзив на зустрічну позовну заяву представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Снітко В.А. (а.с.130-142 т.1), відповідь на відзив представника співвідповідача позивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. (а.с.146-160 т.1), клопотання представника позивача-відповідача адвоката Снітко В.А. про витребування доказів (а.с.162-163 т.1), клопотання представника співвідповідачапозивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с.185-196 т.1), клопотання представника співвідповідачапозивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с.197-236 т.1), заява представника Ямпільської міської ради про розгляд справи без його участі (а.с.240-241 т.1). Інші процесуальні дії у справі: 23.04.2025 відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 13.05.2025 (а.с.26-28 т.1), 13.05.2025 відкладення підготовчого засідання у зв`язку із витребуванням доказів (а.с.35-36 т.1), 03.06.2025 задоволення клопотання позивача щодо залучення співвідповідача (а.с.55-57 т.1), 23.06.2025 задоволено заяву представника співвідповідачапозивача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.87-88 т.1), 24.06.2025 оголошено перерву за клопотанням представника співвідповідача адвоката Аваєвої Н.В., 01.07.2025 прийнято зустрічний позов, продовжено строк проведення підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання (а.с.122-124 т.1), 29.07.2025 оголошення перерви у підготовчому засіданні, 02.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Снітко В.А. про витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті на 23.09.2025 (а.с.179-183 т.1), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами та без виходу суду до нарадчої кімнати. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку: Із доданих письмових доказів судом встановлено: Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.5-6 т.1) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Ямпіль Вінницької області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7 т.1) судом встановлено, що [INFO] в смт.Ямпіль Ямпільського району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] . Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00049215167 від 05.02.2025 (а.с.8 т.1) судом встановлено, що [PERSON] 16 липня 1988 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.10.2001 (а.с.9 т.1) судом встановлено, що 10.08.1995 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10 т.1) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Ямполі Могилів-Подільського району Вінницької області. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 08.09.1995 (а.с.11 т.1) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована [ADDRESS] . Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00049214556 від 05.02.2025 (а.с.12 т.1) судом встановлено, що відповідно до актового запису №17 складеного 17.11.1948 Виконавчим комітетом Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , записано батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00049215871 від 05.02.2025 (а.с.13 т.1) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 14.07.1973 зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть (російською мовою) (а.с.14 т.1) судом встановлено, що громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області, померла [INFO] в селі Троицьке Неклинівського району Ростовської області російської федерації. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 12.09.2001 (а.с.15 т.1) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована в селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області. Із копії посвідки про народження № [NUMBER] (а.с.16 т.1) судом встановлено, що [INFO] в селі Ратуш Ямпільського району народилася [PERSON] , батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] . Із копії перекладу свідоцтва про одруження (а.с.17 т.1) судом встановлено, що 18 березня 1960 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Із копії інформації Ямпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області вих. №50-28.14-100 від 07.03.2025 (а.с.18 т.1) судом встановлено, що [PERSON] зверталася з заявою щодо видачі свідоцтва про народження тітки [PERSON] , [INFO] , де її повідомлено про відсутній актовий запис. Із копії інформації з Державного архіву Вінницької області вих. №08-306/7 від 06.02.2025 (а.с.19 т.1) судом встановлено, що [PERSON] повідомлено, що в книгах актових записів про народження громадян по с.Ратуш Ямпільського району Вінницької області за 1935-1945 роки запису про народження [PERSON] не виявлено. Із копії виписки з по господарської книги (а.с.20 т.1) судом встановлено, що номер об`єкта ПГО 44 село Ратуш Ямпільського району Вінницької області, в по господарській книзі №23 за 1950-1952 роки відкритий на [PERSON] , який являється головою двору, [PERSON] дружина голови двору, [PERSON] , 1938 року народження донька голови двору, [PERSON] , 1948 року народження донька голови двору. Із копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №646295 (а.с.21, 200-201 т.1) судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1.6296 га. яка знаходиться на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту) з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0525684200:02:006:0113. Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №58749867 від 16.12.2019 (а.с.22 т.1) судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведено Спадкову справу №65237245, номер у нотаріуса 488/2019. Із інформації вих.№22/01-16 від 04.02.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинською Г.А. (а.с.23-24 т.1) судом встановлено, що у зв`язку з ненаданням жодного документа про підтвердження родинних стосунків з померлою [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку кадастровий номер 0525684200:02:006:0113 яка належала померлій [INFO] [PERSON] . Із витребуваної\~судом копії\~Спадкової справи\~№488/2019\~(а.с.41-48\~т.1)\~судом встановлено,\~що Спадкова\~справа №488/2019\~до майна\~померлої [INFO] \~ [PERSON] \~заведена за\~заявою [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~та зареєстрована\~за адресою\~ [ADDRESS] .\~На ім`я\~ [PERSON] \~був залишений\~заповіт,\~в якому\~ [PERSON] \~заповіла право\~на земельну\~частку /пай/,\~яка перебуває\~у власності\~бувшого КСП\~ім.Чкалова\~с.Ратуш\~розміром 1.65\~умовних кадастрових\~гектарів,\~без визначення\~цієї частки\~в натурі.\~Заповіт складено\~в двох\~примірниках,\~один з\~яких зберігається\~в справах\~виконкому Ратуської\~сільської ради,\~а другий\~видається заповідачу\~ [PERSON] .\~Заповіт посвідчений\~24.09.2001\~за 119\~секретарем Ратуської\~сільської ради\~Паламарчук Н.Г. Із копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії ААМ виданого 10.05.2023 (а.с.106 т.1) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання. Із копії Розпорядження Ямпільської РДА №463 від 17.07.2009 «Про надання дозволу на виготовлення дублікатів державних актів взамін зіпсованих громадянам колишнього КСП ім.Чкалова Ратуської сільської ради» (а.с.152 т.1) судом встановлено, що замовлено виготовлення дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки взамін зіпсованих в організації, що має відповідний дозвіл (ліцензію) на цей вид робіт на території Ратуської сільської ради громадянам згідно додатку та Ямпільському відділу Вінницької філії державного підприємства «Цент державного земельного кадастру» ( [PERSON] ) провести реєстрацію та видачу громадянам дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії Розпорядження Ямпільської РДА №123 від 16.03.2010 Про внесення змін до розпорядження голови РДА від 16.07.2009 №463 «Про надання дозволу на виготовлення дублікатів державних актів взамін зіпсованих громадянам колишнього КСП ім. Чкалова Ратуської сільської ради» (а.с.153 т.1) судом встановлено, що внесено зміни у розпорядження голови РДА від 16.07.2009 №463 «Про надання дозволу на виготовлення дублікатів державних актів взамін зіпсованих громадянам колишнього КСП ім. Чкалова Ратуської сільської ради» а саме: в пункті 1 та далі по тексту слова «замовити виготовлення дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки взамін зіпсованих» замінити словами «замовити виготовлення нових державних актів на право власності на земельні ділянки взамін зіпсованих». Із копії адвокатського запиту №20250708/001 від 08.07.2025 (а.с.154 т.1) судом встановлено, що адвокат Н.Аваєва просить Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати: Інформацію та копії документів на підставі яких було видано державний акт серії ЯИ №646296 номер реєстрації 011005700334 від 20.07.2010 на ім`я « [PERSON] » на земельну ділянку з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1.6296 га, що включає в себе Сертифікат на право на земельну частку (пай), технічну документацію із землеустрою та інші документи; Інформацію про те, чи виділялась земельна ділянка з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1.6296 га із земель, які належали колишньому КСП ім.Чкалова с.Ратуш при його розпаюванні; Копію архівного примірника державного акту серії ЯИ №646296, номер реєстрації 011005700334 від 20.07.2010 на ім`я [PERSON] з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1.6296 га; Роздруківку поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером 0525684200:02:006:0113 площею 1.6296 га. Із інформації вих.№82/01-16 від 23.07.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинською Г.А. (а.с.185 т.1) судом встановлено, що [PERSON] рекомендовано нотаріусом звернутися до Ямпільського районного суду Вінницької області для вирішення питання, що стосується надання додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та у зв`язку з необхідністю тлумачення змісту заповіту звернутись до суду про визнання права власності в порядку успадкування на зазначене майно. Із копії інформації від 14.07.2025 №0-2-0.6-4109/2-25 щодо розгляду адвокатського запиту (а.с.186 т.1) судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомляє адвоката Н.В.Аваєву, що відповідно до Державного реєстру земель, у відділі №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління, містяться відомості про Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №616296, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 20.07.2010, на підставі розпорядження Ямпільської РДА від 16.07.2009 №463 та від 16.03.2010 за №123, з площею 1,6296 га, та виданий [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. При реєстрації земельної ділянки було присвоєно кадастровий номер 0525684200:02:006:0113. Державний акт серії ЯИ №616296 [PERSON] був виданий у зв`язку із заміною державного акту старого зразка (червоного кольору) серії ВН №002110, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 19.03.2002 за №99, та виданий на підставі рішення Ратуської сільської ради від 20.12.2001 17 сесії 3 скликання з площею 1.6296 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН 002110 був виданий у порядку виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0087808, що належав попередньому власнику [PERSON] , у зв`язку з оформленням спадщини (свідоцтво про право на спадщину №1090 від 04.04.2001). Згідно матеріалів місцевого фонду документації відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління технічна документація по паюванню земель колективної власності КСП ім.Чкалова с.Ратуш Ямпільського району Вінницької області, а також додатку №2.3 до державного акту, громадянин [PERSON] включений до списку громадян членів КСП ім.Чкалова, які отримали земельні частки (паї) в результаті розпаювання земель колективної власності. Із копії рахунку №70 від 15.07.2025 для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру Вінницькій області (а.с.187 т.1) судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру Вінницькій області надало для оплати розрахунок витрат адвокату Н.В.Аваєвій за виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування, усього до сплати 142 грн. 41 коп. Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 002110 виданого 19.03.2002 (а.с.202-203 т.1) судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON] , їй передалося у приватну власність земельну ділянку площею 1,6296 га, яка розташована на території Ратуської сільської Ради народних депутатів. Із копії\~Поземельної книги\~відкритої 20.07.2010\~відділом Держгеокадастру\~в Ямпільському\~районі Вінницької\~області,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~0525684200:02:006:0113\~(а.с.204-231\~т.1) судом встановлено,\~що земельна ділянка 0525684200:02:006:0113 розташована Вінницька область Ямпільський район Ратуська сільська рада, земля сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.6296, приватна власність, станом на 28.03.2024 оцінка площі 1.6296 становить 69565.84 грн. Вирішуючи питання щодо первісного позову [PERSON] , то суд приходить до наступного: Відповідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із наданих суду письмових доказів, судом встановлено, що родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] не підтверджено, так як згідно свідоцтва про народження народженою була « [PERSON] », її батьком зазначений [PERSON] та мати [PERSON] . А згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження народженою була « [PERSON] », її батьком зазначений [PERSON] та мати [PERSON] . Тобто, відсутні докази на підтвердження того, що народжена [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами по лінії матері чи лінії батька, чи за обома батьками. Окрім того, згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] її мати зазначена як « [PERSON] », а померлою є « [PERSON] », тобто різняться імена. Тобто, суду не надано письмових доказів, які б підтверджували факт родинних стосунків між позивачем [PERSON] та померлою [INFO] громадянкою російської федерації [PERSON] . Також позивач [PERSON] не скористалась можливістю підтвердити даний факт показаннями свідків, проведенням експертиз і т.ін. Відповідно ч.1\~ст.1265\~ЦК України\~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. По-скільки суду не надано доказів, які б підтверджували факт родинних стосунків між позивачем [PERSON] та померлою, а тому відсутні правові підстави для визнання за нею як спадкоємцем п`ятої черги спадкоємців за законом права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номер 0525684200:06:006:0113, яка знаходиться на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та належала померлій [PERSON] . А тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволені первісного позову [PERSON] про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності у порядку спадкування за законом слід відмовити у зв`язку із не доведеністю. Що стосується заявленого [PERSON] зустрічного позову, то суд приходить до висновку, що він підлягає до часткового задоволення із наступного: Відповідно до статті\~1233\~ЦК\~України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті\~1235\~ЦК\~України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220\~1222,\~1270\~ЦК\~України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті\~1269\~ЦК\~України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті\~1272\~ЦК\~України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті\~1272\~ЦК\~України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті\~1272\~ЦК\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі\~№643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі\~№ 750/262/20\~(провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі\~№ 145/148/20\~(провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, на що вказується у постанові ВС №405/7058/19 від 26.07.2021. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі\~№ 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі\~№ 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі\~№ 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі\~№ 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року\~№ 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. [PERSON] як на підставу поважності причин пропуску для прийняття спадщини вказує на те, що йому не було відомо про існування заповіту, а ні нотаріус, а ні інший спадкоємець за законом його не повідомляли про існування заповіту, про існування заповіту він дізнався лише 27.06.2025 коли отримав відповідну ухвалу суду, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, окрім того він не є родичем спадкодавці, також спадкодавиця померла за межами України. Тобто, у [PERSON] були об`єктивні труднощі для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . З урахуванням вище викладеного, а також того, що нотаріусом не було повідомлено [PERSON] про заведення спадкової справи та наявність заповіту, суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом [PERSON] доведено наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання ним заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом, і тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги у цій часині підлягають до задоволення, а саме визначення [PERSON] додаткового строку після вступу рішення у законну силу терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в селі Троїцьке Неклинівського району Ростовської області російської федерації. Що стосується заявленої позивачем за зустрічним позовом [PERSON] вимоги про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, а саме на земельну ділянку, то суд приходить до висновку, що у цій частині необхідно відмовити, оскільки згідно Листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст..1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява №\~4909/04, від 10 лютого 2010 року), тому у даній конкретній справі суд вважає, що ним аргументовано щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] , та відмови у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] . Що стосується питання про судові витрати, то суд зазначає наступне: Відповідно ст..133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно ст..140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У випадках, коли сума витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно ч.1, 2 ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем за первісним позовом [PERSON] при подані позову було сплачено судовий збір згідно квитанції від 22.04.2025 у сумі 1818 грн. Однак, суд не має підстави для їх стягнення, так як судом відмовляється у задоволені заявлених [PERSON] позовних вимог. Оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] звільнений від сплати судового збору, його позовні вимоги задовольняються частково, тому суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь держави судового збору у сумі 1211,20 грн. Також суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати пов`язані із витребуванням доказів згідно рахунку №70 від 15.07.2025 у сумі 142,41 грн.

Outcome: partial