Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою та просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП\~ [NUMBER] ,\~паспорт [NUMBER] ,\~виданий 15.02.2014\~Ковельським РВ\~УДМС України\~у Волинській\~області)\~безвісно відсутнім\~внаслідок збройної\~(військової)\~агресії російської\~федерації проти\~України під\~час виконання\~бойового завдання\~ з\~метою забезпечення\~національної безпеки\~і оборони\~на території\~України.Звернення до суду обумовлене необхідністю у подальшому оформлення отримання грошового забезпечення. В обґрунтування вимог заявником зазначено, що її син, [PERSON] , 05.08.2022 прийнятий на військову службу за контрактом у Збройні сили України з проходженням військової служби в складі військової частини [NUMBER] на посаду стрільця-помічника гранатометника 9 механізованої роти 3-го механізованого батальйону. Він їй повідомив через додаток Viber, про те що через 20 хв буде їхати на позицію для виконання завдання. Після чого зв`язок з ним втратила. 08.05.2024 заявниця отримала вхідний виклик від командира 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону молодшого лейтенанта [PERSON] , який уточнював інформацію про місце перебування солдата [PERSON] 09.05.2024 року о 9:00 під час проведення перевірки наявності особового складу 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] у тимчасовому місці розташуванні підрозділу в [ADDRESS] командиром 8 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону молодшим лейтенантом [PERSON] було встановлено, що солдат [PERSON] самовільно залишив місце служби. Було проведено службове розслідування по факту самовільного залишення військової частини солдатом [PERSON] . Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 10.05.2024 №135 солдата за контрактом [PERSON] було виключено з продовольчого забезпечення згідно каталогу (100%) та призупинено виплату грошового забезпечення на карткові рахунки. Зазначає, що з 01.05.2024 на зв`язок солдат [PERSON] із заявницею не виходив, а його місцезнаходження було невідоме з 08.05.2024 року, тому 17.05.2024 року заявниця до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області подала заяву про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення щодо факту зникнення безвісти її сина. Заявниця оскаржувала дії командира, однак по завершенню службового розслідування факт самовільного залишення частини [PERSON] - підтверджено. 27.05.2025 року заявниця направила скаргу на адресу військової частини [NUMBER] на дії командування військової частини [NUMBER] , в якій просила скасувати наказ командира військової частини [NUMBER] про результати службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби солдатом [PERSON] , [INFO] , провести службове розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та видати сповіщення сім`ї про зникнення безвісти солдата військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вищенаведеним просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім внаслідок збройної (військової) агресії російської федерації проти України під час виконання бойового завдання. Ухвалою суду від 21.07.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та\~відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованих осіб. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила заяву задовольнити, визнати її сина безвісно відсутнім. Представники заявника в судовому засіданні просили заяву задовольнити, покликаючись на викладені в заяві обставини та наявні у справі докази. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є сином заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтвом про шлюб, де прізвище заявниці зазначено як [PERSON] , копією паспорта заявниці. Згідно копії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] [PERSON] з 05.08.2022 прийнятий на військову службу. Відповідно до наказу вкомандира ійськової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 03 квітня 2024 року №96 солдат [PERSON] вибув у відрядження в район виконання бойових завдань за призначенням на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони України. Заявниця зазначає, що в останнє був зв`язок із сином 01.05.2024, так як він надіслав їй голосове повідомлення через додаток Viber, що він буде їхати на позицію через 20 хв. Згідно витягу із наказу № 2528А від 05.08.2025 командира військової частини [NUMBER] наказано провести службове розслідування за фактом самовільного залишення солдатом [PERSON] місця служби. Враховуючи, що з 01.05.2024 на зв`язок солдат [PERSON] із заявницею не виходив, а його місцезнаходження було невідоме з 08.05.2024 року, то 17.05.2024 року заявниця звернулася до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, відповідно 18.05.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024030550000678 щодо зникнення безвісті [PERSON] , за ознаками складу кримінального порушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Згідно витягу із наказу № 2977А від 27.05.2024 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби солдатом [PERSON] " камандира військової частини [NUMBER] службове розслідування було завершено, а факт самовільного залишення частини [PERSON] підтверджено. Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора № 08-11/1577 від 16.01.2025 відомості щодо [PERSON] відсутні. Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250512-2685 від 12.05.2025 [PERSON] , [INFO] зник на території бойових дій (під час воєнних дій), дата набуття статусу особи зниклої безвісти за особливих обставин 17.07.2024. Таким чином, [PERSON] до цього цього часу, перебуває у статусі особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Відповідно до пункту 3 частини другої\~статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, серед інших, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до статей\~305,\~306 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. \~ \~ \~ \~Підстави для визнання особи безвісно відсутньою визначені\~ст. 43 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої\~статті 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Частиною другою\~статті 46 ЦК України\~визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Законом України «Про правовий статус осіб,зниклих безвісти за особливих обставин» (Закон № 2505-VIІI) урегульовано правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Згідно зі\~статтею 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Крім того, системний аналіз норм статей 43,44 ЦК України, норм Закону №2505-VIII та\~Глави 4 розділу ІV\~ЦПК України дають суду підстави дійти висновку, що законодавець розрізнив та по різному врегулював суспільні відносини щодо набуття фізичною особою статусів: 1) зниклої безвісти за особливих обставин: збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру, 2) безвісно відсутньої. У судовому порядку, встановленому Главою 4 розділу ІV ЦПК України, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою. Визнання фізичної особи зниклої безвісти за обставин збройного конфлікту, воєнних дій, тимчасової окупація частини території України, надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру в судовому порядку нормами\~розділу ІV ЦПК України\~не передбачено. Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього\~Закону\~не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством (ч.3\~ст.4 Закону №2505-VIII). Правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, [PERSON] набув 17.07.2024. Як вбачається, протягом одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, про що вказує заявник у заяві та що є підставою для визнання особи саме безвісно відсутньою в силу вимог\~ст. 43 ЦК України. Визнання ж особи безвісно відсутньої за особливих обставин (під час збройного конфлікту) під час захисту Батьківщини із таким зазначенням не передбачене чинними нормами законодавства. Такий статус особі надається в позасудовому порядку шляхом внесення відомостей до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за заявою осіб, вказаних у ч. 1ст. 18 Закону №2505-VIII, зокрема родичів. Положеннями частини першої\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд також вважає необхідним роз`яснити, що згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином як не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). З огляду на вищевикладене, оскільки [PERSON] був військовослужбовцем за контрактом та виконував бойове завдання н.п. Куп`янськ Куп`янського району у Харківській області, згідно службового розслідування самовільно залишив місце служби, за відсутності будь-яких відомостей про його місцезнаходження, має правовий статус безвісти зниклого, а також враховуючи, що за зареєстрованим місцем проживання він не з`являється та на зв`язок не виходить, суд приходить до переконливого висновку про наявність підстав для задоволення заяви частково. Також суд вважає за потрібне роз`яснити учасникам справи та усім заінтересованим особам положення ч. 1\~ст. 309 ЦПК України, згідно яких\~у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: partial