Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

У травні 2025 позивач, в інтересах якої діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши вимоги тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Будинок був побудований до 5 серпня 1992, чинне законодавство на час будівництва не передбачало обов`язкової реєстрації права, порядок реєстрації був внормований «Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР». З метою здійснення державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно, яким було відмовлено у проведенні реєстраційних дій з причини відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності. У зв`язку з викладеним просить визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок. Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.02.1978 по теперішній час, що видно з довідки № 2083/04/-18 від 27.11.2024. Як вбачається з виписки з по господарської книги №11-16/34 від 04.10.2024 житловий будинок [ADDRESS] , особистий рахунок [NUMBER] числиться за [PERSON] . З виписки з по господарської книги №11-16/34 від 04.10.2024 видно, що за адресою: буд. [ADDRESS] , особистий рахунок [NUMBER] числиться земельна ділянка в розмірі 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд числиться за [PERSON] . Згідно технічного паспорту на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] вбачається, що будинок позначений як літ. «А-1» загальна площа 50,6 м2, житлова площа 33,1 м2, літня кухня «Б», погріб «В». Також, згідно довідки № 1024/937 від 21.10.2024 вказано, що спірний будинок побудований до 05.08.1992. Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 №12/5-126 роз`яснено, що об`єкти, збудовані до 05.08.1992, тобто до прийняття\~постанови КМУ\~від 05.08.1992 р. №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не підлягали введенню в експлуатацію, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Крім того, згідно з п. 3.1.\~Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 р. №91\~«Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Спірний житловий будинок побудований до 05.08.1992 і згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 №1227 не є самовільним і дозволу та прийняття в експлуатацію не потребує. 18.03.2025 № 77866379 рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на будинок. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Стаття 1\~ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на спірний будинок, правомірність володіння, користування та розпорядження [PERSON] житловим будинком, ніким та ніколи не заперечувалась та не оспорювалась, а тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved