Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

28 липня 2025 року Білосорочка С.А. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме:за договором№15105-09/2022 про надання фінансового кредиту від 16.09.2022 року в розмірі 16 100 грн, яка складається з 4 000 грн заборгованість по тілу кредиту, 12 100 грн заборгованість за відсотками; за договором позики № 7218217 від 23.09.2022 року у розмірі 12\~350 грн, яка складається з 4\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 8\~350 грн заборгованість за відсотками,а також просить стягнути судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та правничої допомоги у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 16.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ») та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту №15105-09/2022, який підписаний позичальником в його особистому кабінеті електронним підписом шляхом використання ним одноразового ідентифікатора W1756. Зазначає, що згідно умов договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 4 000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 30 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. На виконання умов договору позивач свої зобов`язання по видачі кредиту виконав повністю. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач зазначає, що 25.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» і ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 25042023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відступило свої права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за заборгованостями [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» за договором про надання фінансового кредиту №15105-09/2022 від 16.09.2022 року. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, в результаті чого утворилась заборгованість 16 100 грн, яка складається з 4 000 грн заборгованість по тілу кредиту, 12 100 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 23.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») і відповідачем укладено договір позики № 7218217, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 23.09.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір позики № 7218217 після заповнення останнім відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://clickcredit.ua/ru. 23.09.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання вищевказаного договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор QeA4MEaRql, котрий боржником було введено/відправлено. TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши позичальнику грошові кошти у розмірі 4 000 грн, строком кредитування 15 дні, базова процентна ставка за перший день користування позикою 13,36 % (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) 2 %. Відповідач, в свою чергу, не виконував взяті на себе зобов`язання, визначені умовами кредитного договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 11 липня 2023 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 7218217 від 23.09.2022 року складає12 350 грн, з яких: 4\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 8\~350 грн заборгованість за відсотками. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, представник просив суд стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитними договорами, а також понесені судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору та правничої допомоги. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. 19 серпня 2025 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої останній просить не стягувати витрати на правничу допомогу, у зв`язку із укладенням із адвокатом Білосорочкою С.А. додаткової угоди до договору про надання безоплатної правової допомоги від 01.07.2025 року №01.02-21/25 від 14.08.2025 року, згідно якого правнича допомога за цим договором надається на безоплатній основі. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2025 року, не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.09.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №15105-09/2022, який підписаний позичальником в його особистому кабінеті електронним підписом шляхом використання ним одноразового ідентифікатора W1756. Згідно умов договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 4 000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 30 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. На виконання умов договору позивач свої зобов`язання по видачі кредиту виконав повністю. Відповідно до умов п.п. 2.1. кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений цим договором (п.п. 2.2. кредитного договору). Відповідно до умов п.п. 2.4 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів за користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до умов п.п. 1.8. кредитного договору невід`ємною частиною кредитного договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства. Відповідно до додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №15105-09/2022 від 16.09.2022 року сторони погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту. На виконання умов договору ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» виплатив відповідачу кредит в сумі 4 000 грн, що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року № 2919_250318185655. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №15105-09/2022 від 16.09.2022 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 16 100 грн, яка складається з 4 000 грн заборгованість по тілу кредиту, 12 100 грн заборгованість за відсотками. 25 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» і ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу №25042023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників, що визначеними в реєстрі. Відповідно до витягу реєстру боржників до договору факторингу № 25042023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за кредитним договором №15105-09/2022 від 16.09.2022 року, боржником за якими є відповідач, номер в реєстрі - 1600. Як вбачається із копії платіжної інструкції № 9098 від 26.04.2023 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» провів оплату на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» згідно договору факторингу № 25042023 від 25.04.2023 року. Відповідно до рішення єдиного учасника про зміну назви Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», що підтверджується копію нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування ними в порядку, визначеному кредитними договорами. Однак, відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого кредиту в строки, передбачені кредитним договорам. Крім того, судом встановлено, що 23.09.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідачем укладено договір позики № 7218217, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 23.09.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір позики № 7218217 після заповнення останнім відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://clickcredit.ua/ru. 23.09.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання вищевказаного договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор QeA4MEaRql, котрий боржником було введено/відправлено. TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши позичальнику грошові кошти у розмірі 4 000 грн, строком кредитування 15 дні, базова процентна ставка за перший день користування позикою 13,36 % (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) 2 %. Відповідно до п.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач порушив умовидоговору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 11 липня 2023 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором у розмірі12\~350 грн, яка складається з 4\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 8\~350 грн заборгованість за відсотками. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] 16.09.2022 року було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту №15105-09/2022. Позичальник належним чином не виконав умови даного кредитного договору, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 16 100 грн, яка складається з 4 000 грн заборгованість по тілу кредиту, 12 100 грн заборгованість за відсотками. Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором на підставі договору факторингу № 25042023 від 25.04.2023 року. Разом з тим встановлено, що 23.09.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 7218217 та останнім не виконано взятих на себе зобов`язань за договором позики, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 12\~350 грн, з яких 4\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 8\~350 грн заборгованість за відсотками. Враховуючи положення договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, укладеного між та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 7218217 від 23.09.2022 року. За змістом ч.13 ст.11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором. Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням принципу диспозитивності, визначеного у ч.1 ст.13 ЦПК України, а також того, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитних договорів, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за договором №15105-09/2022 від 16.09.2022 року в розмірі 16 100 грн та за договором позики № 7218217 від 23.09.2022 року у розмірі 12\~350 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява ТОВ «СВЕА ФІНАНС» подана через систему «Електронний суд», тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 2 422,40 грн із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, що становить 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved