Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

02 квітня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства», посилаючись на статті 7, 9, 13, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV, статті 5, 7, 9, 10, 12, 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, статті 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», статті 11, 16, 205, 509, 526, 530, 625, 629, 634, 641, 642, 901, 903 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 59\~771,09 грн; інфляційні втрати в розмірі 1\~090,35 грн; три відсотки річних в розмірі 295,23 грн; пеню в розмірі 183,42 грн, а також стягнути судові витрати у розмірі 3\~108,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що позивач КП «УЖКГ» з 01.11.2014 до 01.08.2017 було постачальником послуг централізованого опалення, централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води та послуг з водовідведення. З 01.08.2017 КП «УЖКГ» надає споживачам послуги з постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №45 від 15.01.2021 відповідачка є власником кімнати «А» в квартирі [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Такі послуги за вказаною адресою надавалися постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідачка від надання зазначених послуг не відмовлялась, будь-яких актів претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг в періоди їх надання не надсилала. Шляхом фактичного споживання послуг власниця кімнати «А» у квартирі [ADDRESS] кварталу приєдналась до умов договору, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин. 09.03.2021 між відповідачкою та КП «УЖКГ» був укладений договір №641 про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, який діяв до 01 листопада 2021 року. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII вважаються укладеними послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води, які розміщені на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договорів на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якому проживає споживачка, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідні договори з виконавцем. Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу нерухомого майна №45 від 15.01.2021 відповідачка зобов`язалась погасити заборгованість за комунальні послуги у сумі 36\~000 грн. Як вбачається з довідки про заборгованість, залишок непогашеного боргу, який виник з листопада 2014 року по грудень 2020 року, та існував на момент укладення договору купівлі-продажу №45 від 15.01.2021, станом на 01.04.2025 становить 28\~316,87 гривень. Загальна сума заборгованості за період з 25.11.2014 по 28.02.2025 складає 59\~771,09 гривень, яку відповідачка не погасила. Оскільки відповідачка протягом тривалого періоду не сплачувала суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, позивач нарахував інфляційні втрати в розмірі 1\~090,35 гривень, 3 % річних в розмірі 295,23 гривень на підставі частини другої\~статті 625 ЦК України, а також пеню в розмірі 183, 42 гривень ( а.с. 3-8). Ухвалою судді від 18 квітня 2025 року після виконання вимог,\~передбачених частиною шостою статті 187\~ЦПК України,\~прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження\~у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено\~підготовче засідання\~на 15 травня 2025 року ( а.с. 116-117). 15 травня 2025 року підготовче засідання було відкладено на 27 травня 2025 року за клопотанням відповідача на підставі пункту 3 частини другої статті 198 ЦПК України ( а.с. 128-129). 19 травня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та застосування строку позовної давності ( а.с. 133-134). 27 травня 2025 року підготовче засідання було відкладено на 10 червня 2025 року за клопотанням представника позивача на підставі пункту 3 частини другої статті 198 ЦПК України ( а.с. 144-145). 29 травня 2025 року від КП «УЖКГ» надійшли заперечення на клопотання про застосування строку позовної давності. Позивач, посилаючись на визнання боргу відповідачкою шляхом укладення договору купівлі-продажу квартири від 15.01.2021 із зазначенням у ньому зобов`язання погасити борг в розмірі 36\~000,00 грн, та здійснення споживачем часткових сплат наданих послуг в грудні 2014 року, січні-березні 2015 року, вважає, що таким чином відповідачка визнала наявність заборгованості. У такому випадку строк позовної давності переривався. Його слід рахувати з моменту підписання договору купівлі-продажу квартири від 15.01.2021, оскільки зобов`язання відповідачки зі сплати боргу виникло саме в цей момент, а не в момент надання послуг попереднім власникам. Також слід враховувати положення законодавства щодо продовження процесуальних строків, передбачені п.12 та п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( а.с. 148-149). Ухвалою суду від 10 червня 2025 року за клопотанням відповідачки залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 07 липня 2025 року на підставі пункту 2 частини другої статті 198 ЦПК України ( а.с. 155-157). 07 липня 2025 року підготовче засідання було відкладено на 18 липня 2025 року за клопотанням представника третьої особи на підставі пункту 1 частини першої статті 198, пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України ( а.с. 180-181). Ухвалою суду від 18 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15 вересня 2025 року ( а.с. 189-190). У період з 05.08.2025 по 01.09.2025 головуюча - суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній відпустці. Учасники справи в призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Позивачу доставлено судову повістку до зареєстрованого електронного кабінету ( а.с. 196). Відповідач отримала судову повістку на номер телефону у додаток «Viber» ( а.с. 194). Представнику третьої особи доставлено судову повістку до зареєстрованого електронного кабінету (а.с. 195). Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким третій особі направлялась судова повістка за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 200). У поданому до суду клопотанні позивач, від імені якого діє виконавчий директор Позняк А.В., просив розглянути справу за відсутності представника КП «УЖКГ» та задовольнити позовні вимоги ( а.с. 127). Відповідач Муравська ( [PERSON] ) клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила. Від представника третьої особи-адвоката Кебкало Т.М. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без участі [PERSON] та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі ( а.с.201-202). Через неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню частини другої статті 247 ЦПК України. Згідно з частиною четвертою статті 268\~ЦПК України у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Суд встановив, що відповідно до договору\~купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~посвідченого 15\~січня 2021\~року приватним\~нотаріусом Славутицького\~міського нотаріального\~округу Київської\~області Малашенко\~О.І.,\~та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.03.2025 за №418219248 кімната «А», яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , частка власності 1/1. Вказаний договір [PERSON] уклала з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згоду на купівлю зазначеної кімнати надано чоловіком покупця [PERSON] ( а.с. 14, 17-18). Згідно з пунктом 10 частини першої постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Отже, місто Славутич віднесено до Вишгородського району Київської області. Рішенням Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №628-13-VIII від 25.07.2022 «Про перейменування об`єктів топономіки міста Славутич» перейменовано Московський квартал на [PERSON] . Отже, відповідачка як власниця кімнати «А» в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за вказаною адресою. Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води (а.с.36). 20 березня 2025 року відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що 20 березня 2025 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) складено відповідний актовий запис за № 14 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 167). 08 травня 2025 року органом 7411 відповідачці також видано паспорт громадянина України № [NUMBER] у зв`язку із зміною прізвища ( а.с. 166-167). За положеннями статей 319, 322\~ЦК\~України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року було виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) ( а.с.68). Відповідно до рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 430 від 28.07.2017 єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 є Комунальне підприємство «Славутич-Водоканал» (а.с.99). Пунктом 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 03.03.2023 № 783-17-VIII, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (а.с. 54-59). Постачання теплової енергії позивачем здійснювалось на підставі ліцензії серії АГ №500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокові ліцензії з виробництва теплової енергії, з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими ( розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії ( а.с. 49-53). На підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26.06.2017 №342 «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» видано ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами на території Київської області Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» ( а.с.48). Виходячи з наведеного, КП «УЖКГ», позивач у справі, як суб`єкт господарювання, в період з 01.11.2024 по 31.07.2017 було виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а також послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, а з 01.08.2017 по теперішній час є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, регулюються\~Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України « Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої). Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV ( далі Закон № 1875-IV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення ( із використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем- фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За змістом частини першої статті 634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641\~ЦК\~України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642\~ЦК\~України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. У такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із\~закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Зокрема, згідно із статтею 205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого\~законом\~не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Закон № 1875 - IV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону). Наведені приписи\~закону\~свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або\~законі\~не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який є договором приєднання, був розроблений на підставі типового договору та розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ». ( а.с. 19-22). Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Виходячи із змісту частини 7 статті 26 Закону № 1875-ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642\~ЦК України на невизначений строк шляхом\~приєднання споживача до умов цього договору. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі- Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Згідно з\~частиною\~першою\~статті\~10\~Закону\~№\~2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону №\~2189-VІІІ,\~надання житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах. За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Як вбачається з частини п`ятої зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно з частиною першою статті 14\~Закону\~№2189-VIII за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1)\~індивідуальний договір\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем,\~що укладається\~кожним співвласником\~багатоквартирного будинку\~самостійно,\~за умови\~що співвласники\~прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). За змістом частини сьомої вказаної статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону\~з урахуванням певних особливостей. Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. 09 березня 2021 року між Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» та власницею кімнати «А» квартири [ADDRESS] [PERSON] укладено договір № 641 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до пункту 1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 24-25). Як зазначено в пункті 9 договору № 641, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Згідно з підпунктом 1 розділу «Споживач зобов`язаний» договору споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк. Таким чином, шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води споживач вказаних послуг за адресою: [ADDRESS] , з моменту укладення договору купівлі продажу нерухомого майна від 15.01.2021 приєдналась до умов договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 09 березня 2021 року в частині надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки уклала договір №641 від 09 березня 2021 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, і до 01 листопада 2021 року. 01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ» як виконавець послуги з постачання теплової енергії та гарячої води проінформувало споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опублікувало публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya (а.с. 23, 26-29). Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 ( далі-Правила №830), послуга з постачання теплової енергії надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Положеннями пункту 13 Правил №830 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11.12.2019\~№ 1182 (далі- Правила №1182), послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та вимогами цих Правил. Згідно з пунктом 12 Правил №1182 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VIII, Правил №830, Правил №1182, суд дійшов висновку, що з 01 листопада 2021 року вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачем [PERSON] , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договорів на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, власником кімнати в якій є відповідачка, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідні договори з виконавцем. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунальним господарством», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ». Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Фактом приєднання [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії (акцептування договору) є вчинення нею дій, які свідчать про її бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, що підтверджено витягом технологічної схеми приєднання будинку [ADDRESS] до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води ( а.с.36), встановленням в будинку 13 жовтня 2016 року лічильника SHARKI 775 зав. № 55495035, DN25 (25.06.2024 лічильник пройшов періодичну перевірку, свідоцтво № [NUMBER] , чинне до 25 червня 2028 року) ( а.с. 37) та фактичним споживанням теплової енергії згідно з показниками приладів обліку багатоповерховим будинком за вказаною адресою із зазначенням вартості спожитої теплової енергії у довідці про заборгованість ( а.с.38; 9-13). Фактом приєднання [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання гарячої води (акцептування договору) є вчинення нею дій, які свідчать про її бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги з постачання гарячої води, що підтверджено зазначенням вартості спожитої гарячої води в довідці про заборгованість ( а.с. 9-13). Згідно з п.8 договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 15 січня 2021 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., сторони цього договору домовились, що борг за комунальні послуги в сумі 36\~000 гривень бере на себе покупець [PERSON] ( а.с. 17-18). Згідно з довідкою про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за вказані послуги за період з 25 листопада 2014 року по 28 лютого 2025 року складає 59\~771,09 гривень. При цьому заборгованість, яка виникла до укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15 січня 2021 року та входить до загальної суми заборгованості, становить 28\~316,87 гривень ( а.с.9-13). Тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №428 від 10.10.2014, №168 від 22.04.2015, №401 від 22.09.2016, № 632 від 20.10.2017, № 739 від 08.12.2017, № 438 від 12.10.2021, №352 від 24.10.2022, №403 від 05.10.2023, №1733 від 11.10.2024 та постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 146 від 17.10.2014; № 1171 від 31.03.2015; № 1101 від 09.06.2016 (а. с.69-97; 100-106). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV\~на\~споживача покладено,\~зокрема,\~обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України\~«Про\~теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника)\~надати\~послугу,\~яка\~споживається\~в процесі\~вчинення певної дії або здійснення певної діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше\~не встановлено\~договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним обов`язок [PERSON] по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з постачання теплової енергії та гарячої води після укладення нею договору-купівлі продажу нерухомого майна від 15.01.2021. Крім того, оскільки відповідно до змісту п.8 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.01.2021 відповідачка взяла на себе відповідальність за борг в розмірі 36\~000 гривень за комунальні послуги попередніх співвласників квартири, то не дивлячись на відсутність згоди кредитора, тобто позивача, на заміну боржника у зобов`язанні, вона несе відповідальність за борг за житлово-комунальні послуги, що існував на момент відчуження їй кімнати, оскільки прямо прийняла на себе такий обов`язок згідно з вказаним договором. У поданому до суду клопотанні відповідачка просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до частини першої статті 256\~ЦК\~України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною першою статті \~257\~цього\~Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За статтею 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261\~ЦК\~України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша, друга статті 264\~ ЦК України). Згідно з частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як зазначено\~у статті 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відомості про збільшення строку позовної давності в матеріалах справи відсутні. Встановлено, що КП «УЖКГ» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості 02 квітня 2025 року. Розрахунок заборгованості [PERSON] позивач здійснив за період з 25 листопада 2014 року по 28 лютого 2025 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої корона\~вірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався і тривав по 01 липня 2023 року. Законом України\~від 17\~березня 2020\~року №530-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~запобігання виникненню\~і поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК України було доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728,786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Крім того, 17 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період воєнного стану», яким було внесені зміни до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час. Отже, з 24 лютого 2022 року та на момент подання позивачем у цій справі позовної заяви (02 квітня 2025 року) діяв правовий режим воєнного стану, а 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12.03.2020 року по 30.06.2023, відповідно до п.п. 12, 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Відповідно до статті \~253\~ЦК\~України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки заборгованість за житлово комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. З урахуванням викладеного, позивач в межах позовної давності, має право на стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, обов`язок сплати якої настав 02 квітня 2017 року. Як вбачається з довідки про заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] , заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги кімнати «А» у квартирі [ADDRESS] , станом на 27 березня 2017 року, за період з 25 листопада 2014 року по 01 квітня 2017 року становить в сумі 8\~218,70 гривень, яка заявлена до стягнення з порушенням строку позовної давності. З урахуванням викладених обставин, стягненню підлягає заборгованість, яка виникла за період (обов`язок сплати якої настав) з 02 квітня 2017 року та становить 51\~552,39 гривень (59\~771,09 грн 8\~218,70 грн= 51\~552,39 грн). Щодо доводів позивача, наведених в обґрунтування заперечень з приводу застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Укладення відповідачкою договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.01.2021 із зазначенням у ньому зобов`язання щодо прийняття нею боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 36\~000,00 грн, а також часткова сплата наданих послуг в грудні 2014 року, січні-березні 2015 року попередніми співвласниками квартири, яка була внесена в меншому розмірі, ніж розмір плати за житлово-комунальні послуги, нарахований протягом кожного з вказаних періодів, не свідчать про визнання боргу. Так, стаття 520 ЦК України передбачає, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Тобто при переведенні боргу зобов`язання від однієї особи ( боржника) переходять до іншої особи ( нового боржника), при цьому умовою такого переведення є згода кредитора. Визнанням боргу є такі дії боржника, які підтверджують, що боржник погоджується з розміром боргових зобов`язань перед кредитором, наприклад укладає договір реструктуризації заборгованості. В матеріалах справи відсутні докази того, що КП «УЖКГ» надавало згоду на заміну боржників (попередніх співвласників, продавців) кімнати на іншого боржника ( покупця квартири, відповідачки) як і доказів вчинення попередніми співвласниками квартири та відповідачкою дій, які б свідчили про визнання ними боргу, зокрема укладення договорів реструктуризації заборгованості. У даному випадку встановлені у справі обставини свідчать, що відповідачка у договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 15.01.2021 прямо прийняла на себе відповідальність за борг за житлово-комунальні послуги попередніх співвласників кімнати, проте це не свідчить про визнання нею боргу, а тому укладення нею вказаного договору 15.01.2021 не може бути початком перебігу строку позовної давності. Часткові сплати наданих житлово-комунальних послуг в грудні 2014 року, січні-березні 2015 року, що вбачається із розрахунку заборгованості, які вносились в меншому розмірі, ніж розмір плати за житлово-комунальні послуги, нарахованої протягом кожного з вказаних періодів, також не свідчать про визнання боргу попередніми співвласниками кімнати і не переривають у даному випадку строк позовної давності. Крім того, у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 686/23170/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що тлумачення статті 264\~ЦК України свідчить, що переривання позовної давності\~можливе виключно в межах самої позовної давності. Враховуючи наведене, з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» підлягає стягненню заборгованість за послуги з\~постачання теплової\~енергії та\~постачання гарячої\~води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 02 квітня 2017 року по 28 лютого 2025 року, яка складає 51\~552,39 гривень. Відповідно до частини другої статті 625\~ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з\~пунктом 10\~частини другої\~статті 7\~Закону № Закону\~№2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої\~статті 26 Закону № 2189-VІІІ\~у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Як вбачається з пункту 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01 листопада 2021 року передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Закріплені в пункті 10 частини другої статті 7\~Закону\~№2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключають застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до\~Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022\~на території України введено воєнний стан з 24.02.2022. Воєнний стан діє до даного часу. Згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів, річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. До вказаної постанови внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» №1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023. Так, пункт 1\~постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~викладено в новій редакції, яким передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням ( у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог, затверджених\~наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Отже, з дня набрання чинності\~постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 скасовано заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім тих, які нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням за умов, визначених пунктом 1\~постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022\~(зі змінами, внесеними\~постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 ). Суд, перевіривши надані розрахунки, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат\~за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~та постачання\~гарячої води за період з лютого 2021 року по 23 лютого 2022 року, з березня 2024 року по 31 березня 2025 року складає 1\~090,35 гривень; розмір трьох процентів річних за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~та постачання\~гарячої води за період з 21 лютого 2021 року по 23 лютого 2022 року, з 01 березня 2024 року по 31 березня 2025 року складає 295,23 гривень; розмір пені за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період 01 березня 2024 року по 31 березня 2025 року складає 183,42 гривні ( а.с. 41-47). Вказані розрахунки відповідачка не спростувала. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 51\~552 гривні 39 копійок; інфляційні втрати\~за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~та постачання\~гарячої води в розмірі 1\~090,35 гривень; три проценти річних за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~та постачання\~гарячої води в розмірі 295,23 гривень; пеня за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в розмірі 183,42 гривні, всього на загальну суму 53\~121 гривня 39 копійок. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцезнаходженням, забезпеченням доказів ( пункт 3 частини третьої статті 133 ЦПК України). Згідно з\~частиною першою\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України). Відповідно до\~платіжного доручення № 287 від 12.03.2025 позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір в сумі 3\~028 гривень, який зараховано до спеціального\~фонду Державного\~бюджету\~України (а. с.1,2). Крім того, позивач поніс витрати у розмірі 80,00 грн на отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується платіжною інструкцією №282 від 12.03.2025 ( а.с.111). Тому в порядку розподілу судових витрат з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», враховуючи часткове задоволенню позову, підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2\~622,25 гривень ( 3\~028 грн х 86,6 % ( відсоток розміру задоволених позовних вимог): 100= 2\~622,25 грн) та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, за отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 69,28 гривень ( 80,00 грн х86,6 % ( відсоток розміру задоволених позовних вимог): 100 = 69,28 грн).

Outcome: partial