Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факту належності правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 29 вересня 2025 року. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Брайко Ю.В. в письмовій заяві поданій до суду просить розгляд справи проводити без їх участі, просить суд заяву задовольнити. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фону України в Сумській області до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив не надано. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 01 січня 1994 року видано трудову книжку серії [NUMBER] , [PERSON] . У вказаній трудовій книжці містяться розбіжності в написанні ім`я, замість правильного імені [PERSON] зазначено [PERSON] . Вказана розбіжність не дає змоги встановити, що трудова книжка від 01 січня 1994 року серії [NUMBER] належить саме [PERSON] . Правильність імені заявниці підтверджується низкою документів: зокрема, у паспорті громадянки України серії [NUMBER] , свідоцтві про народження № [NUMBER] від 24.10.1977 року та в ідентифікаційному коді зазначено саме правильне ім`я « [PERSON] ». Також у свідоцтві про укладення шлюбу № [NUMBER] від 27.11.1993 року, у свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.09.2010 року, у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.01.2015 року та у свідоцтві про неповну середню освіту містяться правильні відомості. Окрім того, друга трудова книжка заявниці, заведена 19.09.2005 року за №АВ153468, також містить правильні дані щодо її імені, а саме « [PERSON] ». Вказані документи в сукупності підтверджують, що у трудовій книжці від 01 січня 1994 року серія [NUMBER] не вірно вказано ім`я « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Вказані розбіжності унеможливлюють право заявниці на зарахування до страхового стажу періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановити факт належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved