Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У червні 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 57 694,41 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 09.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено електронний договір № 3806273 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Крім того, 05.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір № 6832601 про надання споживчого кредиту. Позичальники свої зобов`язання за кредитними договорами виконали, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитів та нарахованих процентів не виконав. В подальшому, від ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК» Фінтраст Україна», яке перейменовано в ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.06.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 22.07.2025. 22.07.2025 ухвалою суду витребувано від АТ «Ощадбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 09.07.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є AT «Ощадбанк», у сумі 5 000 грн, за ініціативою ТОВ «Лінеруа Україна» (код ЄДРПОУ: 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». 04.08.2025 на адресу суду надішли витребувані докази. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого (вказаною в позові) місця проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 09.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено електронний договір № 3806273 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 грн під 2% в день, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів. Згідно із п. 9.3 договору, він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до листа АТ «Ощадбанк» № 46/1211/99595/2025/БТ від 31.07.2025, на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку [NUMBER] , підтверджено також факт зарахування на вказану картку коштів 09.07.2023 у сумі 5 000 грн. Крім того, 05.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір № 6832601 про надання споживчого кредиту та додаткова угода № 6832601 від 07.07.2023. Сума кредитування з урахуванням додаткової угоди, згідно з п. 1.3-1.4 договору, складає 15 000 грн, строк кредиту - 360 днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка, згідно п. 1.5.1. становить 1,99% в день, знижена процентна ставка, згідно п. 1.5.2 договору - 0,597% в день. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С3910», додаткову угоду - «С8464». В матеріалах справи наявні листи ТОВ «Авентус» від 29.05.2024 та 19.07.2024 про успішні перекази коштів 05.07.2023 та 07.07.2023 в розмірах 5 000 грн та 10 000 грн на платіжну картку [NUMBER] . 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке перейменоване в ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з яким останньому передано право грошової вимоги, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 3806273. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке перейменовано в ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з яким останньому передано право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 6832601. Позивачем на підтвердження вимог надано паспорти кредитів, картку обліку договору, таблиці обчислення загальної вартості кредитів, рішення учасника позивача № 251124/1 про перейменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та виписки з ЄДР, електронні повідомлення, повідомлення про відступлення прав вимоги, розрахунки заборгованостей, договори про переказ коштів, квитанції про сплату коштів за відступлення прав вимог. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що позичальники свої зобов`язання за договорами виконали, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість: 1) за договором № 3806273 від 09.07.2023 в розмірі 30 998,15 грн, в тому числі: 4 999,93 грн - тіло кредиту; 25 998,22 грн - проценти; 2) за договором № 6832601 від 05.07.2023 в розмірі 26 696,26 грн, в тому числі: 8 696,98 грн - тіло кредиту; 17 999,28 грн - проценти. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів та процентів за користування кредитом. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 15 000 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що разом з позовом представником позивача надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме: 1) договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та Адвокатом Столітнім М.М., відповідно п.п. 1.1 адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту; 2) заявка № 8619 від 28.04.2025 на виконання доручення по договору № 10/12-2024 від 10.12.2024; 3) акт № 8619 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором № 10/12-2024 від 10.12.2024, складений 26.05.2025 на суму 15 000 грн; 4) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020. З наданих документів вбачається, що під час розгляду даної справи у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області зі сторони позивача були понесені та заявлені до стягнення судові витрати на правничу допомогу адвоката Столітнього М.М. в розмірі 15 000 грн, в тому числі: первинна консультація - 890 грн (1 год.); дослідження наданих документів - 1 760 грн (2 год.); аналіз практики - 890 грн (1 год.); підготовка декількох позицій - 890 грн (1 год.); письмова юридична консультація - 1 760 грн (2 год.); проведення дій по отриманню доказів - 1 760 грн (2 год.); складення позову - 2 640 грн (3 год.); оформлення додатків до позову - 890 грн (1 год.); складення процесуальних документів - 1 760 грн (2 год); представництво інтересів клієнта - 1 760 грн (2 год.). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (ст. 137 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг наданої адвокатом правової допомоги та витраченого часу в межах даної справи, а також велику кількість подібних позовів в провадженні суду, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу на суму 5 000 грн, що на думку суду відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, є доцільним та справедливим в межах цієї справи.

Outcome: approved