Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О. про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що у 2018 році за власні кошти купила для себе квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак оформила її на свого сина [PERSON] , який на момент посвідчення договору купівлі-продажу перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] .. Позивачка зробила в квартирі ремонт за власні кошти, постійно сплачує комунальні платежі та проживає там. 14 травня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На разі у Позивача відсутня можливість захистити свої права в інший спосіб, тому просить визнати недійсним в частині покупця [PERSON] квартири [ADDRESS] договір купівлі- продажу квартири за номером [ADDRESS] , який укладено 17.04.2019 року поміж продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О. та перевести права покупця за цим договором на [PERSON] . Позивачка та її представник адвокат Олійник Т.В. в судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутнсоті. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений. Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, також вказала, що спірний правочин було вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу від 17 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О., зареєстрованого в реєстрі за №177, [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали вищевказаний договір, внаслідок якого покупець купив у спільну сумісну власність подружжя однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивачка стверджує, що придбання вищевказаної квартири її сином [PERSON] здійснювалося за її кошти та безпосередньо для неї, на підтвердження чого надала копію Розписки від 01 листопада 2018 року, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] отримав аванс від [PERSON] в розмірі 3000,00 доларів США за вищевказану квартиру та зобов`язався перереєструвати вищевказану квартиру на Позивачку. З копії Розписки від 17 квітня 2019 року вбачається, що [PERSON] отримав всю суму в розмірі 4700,00 доларів США за вищевказану квартиру від [PERSON] . З копії Акту №2 обстеження факту проживання громадянина від 20 березня 2025 року вбачається, що [PERSON] , 1971 року народження не зареєстрована але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2024 року по справі №676/1651/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Отже, предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Відповідно до статті 657 ЦК України обов`язковою (істотною) умовою договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна є укладення його в письмовій формі, нотаріальне посвідчення та державна реєстрація. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України; зокрема, відповідно до її частини п`ятої правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є удаваним (стаття 235 ЦК України). У разі встановлення, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. У позовній заяві позивач посилається на положеннями ст. 217 ЦК України, якими визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Оскільки, як стверджує позивачка, покупцем за вказаним правочином була саме вона, спірне майно було придбане за її кошти, але оформлено на відповідача (сина Позивачки) - [PERSON] , Позивач вважає, що при вирішенні спору необхідно врахувати висновок Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 761/32029/15-ц, що викладений ухвалі від 25.10.2017, згідно з яким, якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір визнається недійсним лише в частині що стосується покупця і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір. Крім того, на обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми статті 235 ЦК України, відповідно до яких удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до п.9 ч. 1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved