Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

22.07.2025 позивач подав до суду вказану позовну заяву. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором №CL-219751 у розмірі 94512,05 грн. Вимоги позову обґрунтовано тим, що між [PERSON] та АТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №CL-219751. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати процента за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. Утворилася заборгованість за тілом кредиту, процентами. 08.11.2023 відбулася заміна кредитора із АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі Договору факторингу. Боржника було повідомлено. 12.12.2024 рішенням №12/12/24-1 змінено найменування ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс». Кредитор належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відзив не подано. Позивач клопотав розглядати справу без участі його представника, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач не з`явився, повідомлений про судовий розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Судова повістка про повідомлення надіслана поштою за адресою реєстрації місця проживання відповідача. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 12.09.2019 в АТ Кредобанк було заповнено Анкету-Заяву на отримання готівкового кредиту №CL-219751 від імені [PERSON] , яка підписана від його імені та містить його персональні дані та персональні дані його дружини. Суд встановив, що 12.09.2019 у м.Львові між АТ «Кредобанк» та\~ відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №CL-219751 про надання кредитором АТ «Кредобанк» позичальнику [PERSON] грошових коштів у розмірі 24383,69 грн на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.2.2 Датою видачі кредиту вважається день списання коштів із позичкового рахунку з наступним переказом кредитних коштів в сумі та на цілі, що вказані в п.2.4 Кредитного договору (12.09.2019). Відповідно до п.2.4 Договору, позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів із позичкового рахунку, вказаного у п.2.5 за вказаними у Договорі реквізитами. У пункті 2.6 вказано номер поточного рахунку позичальника, на який здійснюється видача кредиту. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Отже, обов`язок позичальника виникає після виконання обов`язку кредитодавцем надання грошових коштів позичальнику. Суд констатує, що факт виконання кредитором пункту 2.4, 2.5 Кредитного договору -\~ переказ кредитних коштів із позичкового рахунку, вказаного у п.2.5 на вказаний у пункті 2.6 номер поточного рахунку позичальника, на який здійснюється видача кредиту - не підтверджено жодним доказом. Відсутнє посилання на такі докази і у позовній заяві. Позивач не звертався до суду із клопотанням витребувати докази на підтвердження цієї обставини. Суд не вправі збирати докази самостійно. Позивач клопотав розглядати справу за наявними у справі матеріалами. Тому, у зв`язку із тим, що факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання надати грошові кошти (кредит) позичальникові не доведено достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, то позов задоволенню не підлягає. У зв"язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем слід покласти на позивача. Суд пересвідчився, що Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, які слід покласти на позивача,\~ та заявив про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу подано: Договір про надання правничої допомоги 24/01/25\~ від 24.01.2025, укладений між ТОВ «Аксіліум-Фінанс» та адвокатом Альховською І.Б., Акт наданих послуг №1 від 27.01.2025, за змістом якого адвокат вивчив документи та підготував позовну заяву про стягнення заборгованості. Вартість даної послуги становить 6000 грн (три години). Вартість однієї години 2000 грн. Суд констатує, що за змістом Акту наданих послуг №1 неможливо встановити, чи пов`язані послуги за цим Актом із даною справою. Відсутня вказівка на боржника та/чи номер кредитного договору. Тому суд вважає витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 6000 грн непідтвердженими. У їх розподілі (відшкодуванні) позивачу слід відмовити. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 141, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed