Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 33205-04/2024 від 25 квітня 2024 року у розмірі 31200 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 квітня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 33205-04/2024. ТОВ "Стар файненс груп " свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29 серпня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (реєстр боржників) до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 31200 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 33205-04/2024 від 25 квітня 2024 року становить: заборгованість по тілу кредиту - 6500 грн, заборгованість по відсотках - 11700 грн, неустойка - 13000, загальна заборгованість - 31200 грн. Ухвалою від 17 червня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У клопотанні, поданому одночасно з позовною заявою, представник позивача Сторожишина О.О. просить розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення тіла кредиту. Не заперечує факт укладення договору та отримання коштів в сумі 6500 грн. Суд, заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 25 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 33205-04/2024, підписаний відповідачем електронним підписом W0706 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.1.2 кредитного договору, кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 25 квітня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язани погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 22 серпня 2024 року. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору (п.1.4 кредитного договору). Пунктом 1.6 кредитного договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-2411 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Видача ТОВ "Стар файненс груп" 25 квітня 2024 року коштів в сумі 6500 грн на картку відповідача [NUMBER] підтверджується листом ТОВ "Пейтек" № 20250319-129 від 19 березня 2025 року. 29 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» укладений договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 33205-04/2024 на загальну суму заборгованості 31200 грн, що підтверджується договором факторингу № 01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року, реєстром боржників (додаток № 1 до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року), витягом з реєстру боржників від 29 серпня 2024 року до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 9731 від 30 серпня 2024 року про оплату фінансування згідно договору факторингу № 01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором № 33205-04/2024 від 25 квітня 2024 року станом на 18 березня 2025 року становить 31200 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6500 грн, заборгованості за процентами в сумі 11700 грн, неустойки в сумі 13000 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Всупереч умовам укладеного між сторонами кредитного договору та наведеним нормам закону відповідач порушив строки і порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, про що свідчить розрахунок заборгованості. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлений ним строк, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 6500 грн та заборгованості за процентами в сумі 11700 грн належить задовольнити. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженимЗаконом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. Положення Закону України "Про споживче кредитування" не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі. Нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі регулюється виключно Цивільним кодексом України, а тому застосуванню до спірних правовідносин щодо стягнення неустойки підлягає п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Оскільки на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні триває воєнний стан, відповідач звільняється від обов`язку сплати неустойки, тому позовна вимога про стягнення неустойки в сумі 13000 грн задоволенню не підлягає, а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1404,99 грн. \~ На підставі наведеного та

Outcome: partial