Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

У червні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальному розмірі 129466,87 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ). З 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Будинок за адресою: [ADDRESS] в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, як наслідок квартира за вказаною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже відповідач є споживачем теплової енергії і зобов`язана вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідач не вносила плату своєчасно за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.04.2025 складає 101307,16 грн: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 14701,60 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 30070,58 грн; за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23538,58 грн, заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 30814,24 грн. Також наявна у період до 31.10.2021 заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 48,25 грн, у період з 01.11.2021 - заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води у розмірі 736,45 грн. Крім того, позивач, на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та комунальним підприємством (КМДА) «Київтеплоенерго», «Київтеплоенерго» набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 3267,02 грн та централізованого постачання гарячої води у розмірі 5224,28 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість з урахуванням інфляційної складової боргу та 3% річних. Ухвалою судді від 04.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 11.08.2025 представник позивача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 21.08.2025 відповідачем [PERSON] до суду було подано відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю. Зокрема, зазначала, що вона не є власником або співвласником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Позивачем до матеріалів справи не долучено жодних документів, які б підтверджували право власності відповідача. Також відповідач не є наймачем чи орендарем квартири [ADDRESS] , жодних договірних відносин з КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» щодо надання теплопостачання не має. Фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація не створює автоматичного статусу споживача, якщо [PERSON] не користується приміщенням та послугами. 21.08.2025 відповідачем [PERSON] до суду було подано клопотання про направлення судової кореспонденції на визначену адресу. 10.09.2025 відповідачем [PERSON] до суду було подано доповнення до відзиву на позовну заяву, а саме, просила долучити до матеріалів справи Акт про фактичне місце проживання від 19.08.2025. Вказаним актом підтверджується, що [PERSON] фактично проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , безперервно з 10.11.2009 і по теперішній час. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі, 25.09.2025 відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначала що підтримує позицію викладену у відзиві на позовну заяву, в задоволенні позову просила відмовити. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Правовідносини між сторонами у спірний період були врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правил № 630) та втратили чинність 01.05.2022 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), прав вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 №630 (далі - Правила), який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511). Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесїї позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті до 01.05.2018 за адресою: [ADDRESS] послуги з централізованого опалення у розмірі 3467,02 грн та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5824,28 грн, а всього: 9291,30 грн. Крім того, КП «Київтеплоенерго» було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті Хрещатик від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною собою), починаючи з 01.11.2021 здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21.08.2019. Відповідно до даних позивачем розрахунків заборгованості заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 129466,87 грн за надані послуги до 01.05.2018, з 01.05.2018 по 31.10.2021, а потім з 01.11.2021, а саме: 1) за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 14701,60 грн, інфляційну складову боргу 2234,64 грн, 3% річних 546,17 грн; 2) за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 30070,58 грн, інфляційну складову боргу 4570,73 грн, 3% річних 1124,56 грн; 3) за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23538,58 грн, інфляційну складову боргу 2384,92 грн, 3% річних 610,68 грн, пеня 742,99 грн; 4) за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 30814,24 грн, інфляційну складову боргу 3823,40 грн, 3 % річних 912,22 грн, пеня 1109,97 грн; 5) за спожиті до 01.05.2018 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 3267,02 грн, інфляційну складову боргу 496,59 грн, 3% річних 122,18 грн; 6) за спожиті до 01.05.2018 послуги з постачання гарячої води у розмірі 5224,28 грн, інфляційну складову боргу 794,09 грн, 3 % річних 195,37 грн; 7) по оплаті за абонентське обслуговування за постання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн; 8) по оплаті за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 736,45 грн; 9) зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 48,25 грн. Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень цивільного законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Статтею 7 цього Закону визначені права і обов`язки споживача (індивідуального споживача), зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплата наданих житлово-комунальних послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно частини першої статті 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Згідно з пунктом 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Пунктом 30 Правил № 630 передбачено що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання виконавцем (позивачем) комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Сторона позивача посилається на те, що виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Разом з тим, позивачем не доведено, що саме [PERSON] являється власником та споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру: [ADDRESS] , оскільки не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували її право власності на вказану квартиру, а відповідно до Акту про фактичне місце проживання особи від 19.08.2025 [PERSON] фактично проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , безперервно з 10.11.2009 року і по теперішній час. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed