Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-29 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами в цілому, який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що в [ADDRESS] , розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, в якому до своєї смерті мешкав дід позивача по лінії матері - [PERSON] , який помер [INFO] . Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] . 28 жовтня 1988 року на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської районної Ради народних депутатів № 232 від 24.10.1988 року діду позивача було видане свідоцтво на право приватної власності на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , яке було зареєстроване Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації 30 жовтня 1988 року за реєстровим № 15. Відповідно до вказаного свідоцтва зазначене домоволодіння належить колгоспному двору, а дід позивача вважався головою колгоспного двору. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Семенівської міської ради Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, чоловік позивача, маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаним, не оформив право власності на вказане домоволодіння. Про те, що дід позивача мав право на майно, яке належало колгоспному двору, роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області від 14.08.2025 назву [ADDRESS] було змінено на підставі рішення виконкому Хотіївської сільської ради № 3 від 19.01.2011. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на даний час оформити нотаріальним шляхом право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач не може, так як право власності на домоволодіння оформлене на колгоспний двір, а не на померлого діда, який вважається тільки головою колгоспного двору. Після смерті діда нотаріусом бабі позивача (дружині діда) - [PERSON] були видані два свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на грошові вклади та земельні ділянки. Баба позивача [PERSON] померла [INFO] . Позивач на цей час є єдиним спадкоємцем за законом після смерті діда, баби та матері. Враховуючи ту обставину, що зараз позивач не має можливості оформити право власності на свій житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який фактично є власністю його родини, яка володіла ним багато років, та розташований по [ADDRESS] , позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності (а с. 37), за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова Деденко Сергій Іванович, у судове засідання не прибув, відзиву не подав, але надав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 38), за змістом якої у задоволенні позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус Доля Наталія Миколаївна, у судове засідання також не прибула, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду зі зазначенням даних, що після померлого [INFO] [PERSON] 07 квітня 2008 року були видані свідоцтва про право на спадщину (а. с. 29-30), після померлої [INFO] [PERSON] заведена справа №114/2019, за заявою [PERSON] , 20.12.2019 видані свідоцтва про право на спадщину на її ім`я за №1348-1353 (а. с. 31-33), після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №120/2024, за за заявою [PERSON] , 27 листопада видані свідоцтва про право на спадщину на його ім`я за №1607-1614 (а. с. 34-36). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за обставин, викладених у позові, які знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні через те, що вони доводяться сукупністю відомостей доданих до позову копій документів (а. с. 4-20). Крім позивача на будинок ніхто не претендує. Через відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за конкретно визначеною фізичною особою зараз позивач не має можливості отримати вказаний будинок у власність інакше, аніж за рішенням суду. Позов відповідачем визнається повністю, а тому немає аніяких перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем на підставі положень ст. ст. 16, 328 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved