Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] та призначення заявника його опікуном. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що заявник є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ясногорським п/с м.Краматорськ Донецької області від 04.05.1981 р. та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ясногорським п/с м. Краматорськ Донецької області від 28.06.1974 р. У 1999 році, [PERSON] , [INFO] отримав тяжку черепно - мозкову травму, з часом, стан його здоров`я, зокрема психічного, погіршився. Починаючи з 2000 року, [PERSON] перебував на обліку у лікаря - психіатра, що спеціалізуються на лікуванні психічних розладів. Внаслідок цього, [PERSON] був поставлений наступний клінічний діагноз: шизофренія, параноїдальна форма, галюцинаторно - маячний синдром, становлення ремісії С. Виражений змішаний тип дефекту. У 2002 році, [PERSON] , [INFO] , було встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 31.10.2002 р. Відповідно до Довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №261604 від 06.03.2012 року, у 2012 році [PERSON] була встановлена інвалідність 2 групи, за загальним захворюванням, інвалідність встановлена безстроково. З 2012 року по 2023 рік, після встановлення 2 групи інвалідності, [PERSON] після смерті батьків, що підтверджується свідоцтвами про їхню смерть для свого брата, [PERSON] залишився єдиною рідною людною, оскільки свою родину він не створив, дітей в нього не має. [PERSON] , [INFO] , внаслідок встановленого йому діагнозу, має психічні розлади, не працює, сам себе забезпечити базовими потребами не здатен, не може контролювати свою поведінку, не розуміє значення необхідності постійного прийому медичних препаратів, для підтримки свого психічного стану, не усвідомлює значення своїх дій та ступінь свого захворювання. Через стійкий, хронічний психічний розгляд, спричинений його захворюванням, станом на сьогоднішній день, мій брат не в змозі самостійно обслуговувати себе, а також: придбати продукти харчування та необхідні ліки, приготувати їжу, прийняти ліки тощо, не може самостійно виходити за межі помешкання, контролювати свою поведінку. Заявник бажає доглядати свого рідного брата, у зв`язку із цим звернувся до Опікунської ради Виконавчого комітету Краматорської міської ради із заявою про надання висновку щодо можливості призначення [PERSON] опікуном над рідним братом - [PERSON] . Висновком, наданим Опікунською радою Виконавчого комітету Краматорської міської ради, з питань захисту прав повнолітніх осіб, які за станом здоров?я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки, від 19.10.2024 р. за вих. N? 01.01.01-29/1476 [PERSON] , [INFO] , може виконувати обов`язки опікуна над рідним братом - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19.02.2025 року призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 01.08.2025 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 23.09.2025 року. Заявник [PERSON] підтримав свою заяву, просив задовольнити. Представник, стосовно якої розглядається заява, адвокат Лозовий І.О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника, зазначивши, що таке рішення відповідатиме інтересам особи, стосовно якої розглядається заява. Представники заінтересованої особи надали заяви про розгляд без участі, заяву підтримали, просили задовольнити. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено, що заявник є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ясногорським п/с м.Краматорськ Донецької області від 04.05.1981 р. та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ясногорським п/с м. Краматорськ Донецької області від 28.06.1974 р. У 2002 році, [PERSON] , [INFO] , було встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується Посвідченням серії [NUMBER] від 31.10.2002 р. Відповідно до Довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААБ N? 261604 від 06.03.2012 року, у 2012 році [PERSON] була встановлена інвалідність 2 групи, за загальним захворюванням, інвалідність встановлена безстроково. Згідно з висновком, наданим Опікунською радою Виконавчого комітету Краматорської міської ради, з питань захисту прав повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки, від 19.10.2024 р. за вих. N? 01.01.01-29/1476 [PERSON] , [INFO] , може виконувати обов`язки опікуна над рідним братом - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Дніпровської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» судово-психіатричного експерта №258-ц від 15.07.2025 року [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, виражений змішаний тип дефекту відповідно до свого психічного стану, нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи свідчать про психічний розлад [PERSON] що впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявлені вимоги про призначення опікуном [PERSON] суд вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки органом опіки та піклування надано висновок про призначення його опікуном, обставини які перешкоджають бути опікуном та виконувати його функції судом не встановлені. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та вважає за можливе заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити повністю.

Outcome: approved