Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

Заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що протягом 2024-2025 років сімейне життя між ними погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З початку 2025 року подружжя фактично перестало вести спільне господарство, спільним побутом не пов`язані, шлюб між ними існує лише формально та фактично заявники живуть окремим життям. Оскільки спільно проживаючи подружжя не здатне підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, а неодноразові спроби примирення ні до чого не призвели, подальше життя однією сім`єю і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а відтак заявники звернулись з заявою про розірвання шлюбу до суду. Ухвалою судді від 28.08.2025 відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами окремого провадження, призначено до судового розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. У силу ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстрований 15.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а/з № 1766), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Мають спільних двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно із копією договору про узгодження між батьками місце проживання дітей, умови здійснення права на особисте виховання дітей тим із батьків, який проживає окремо та розміру та порядку виплати аліментів, укладеного між батьками від 21.08.2025, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бібіком С. В. та зареєстрований в реєстрі за №498, сторони досягли згоди стосовно визначення місця проживання дитини, участі у спілкуванні та вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та стосовно розміру оплати аліментів на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved