Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що між ними 18.01.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №41. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім`ї неможливим. В судове засідання 23.09.2025 відповідачкою [PERSON] подано клопотання про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, просив строк на примирення не надавати. Зауважив, що не має заперечень щодо проживання дитини з матір`ю. Відповідачка в судовому засіданні зазначила, що подальше життя та збереження шлюбу не можливе, однак вважає, що цим рішенням повинно бути визначене місце проживання дитини з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 18.01.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №41. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. Щодо клопотання [PERSON] про визначення місця проживання дитини з нею, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини,яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини,яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, інших позовних вимог не заявлено. Визначення місця проживання дитини є самостійною позовною вимогою, а не похідною від розірвання шлюбу. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вимога про визначення місця проживання дитини подана відповідачкою до суду у вигляді клопотання, а не позовної заяви. Отже, в зв`язку з вищезазначеним, слід зауважити, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини позивачем не заявлялися, а тому в межах цієї справи клопотання про визначення місця проживання дитини вирішено бути не може. У разі виникнення спору між позивачем та відповідачкою щодо визначення місця проживання дитини, який не вдалося вирішити в добровільному порядку або через орган опіки та піклування, сторони мають право звернутися до суду із позовом про це в іншому провадженні. На підставі викладеного,

Outcome: approved