Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-23 00:00:00

\~І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить провести поділ домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , виділивши в натурі в приватну особисту власність: [PERSON] приміщення у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які позначені в плані літерами: Квартира [ADDRESS] : 1-1. тамбур 2,0 м2; 1-11.суміщений санвузол 7,3 м2; 1-2. житлова кімната 18,9 м2; 1-3. кухня 14,7 м2; 1-4. кладова 5,4 м2; Разом: 48,3 м2; Підвал І. кладова 5,6 м2; Разом: 5,6 м2 ; Підвальне приміщення (кладову) площею 5,6 м2 залишити в користуванні [PERSON] ; [PERSON] приміщення у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які позначені в плані літерами: Квартира [ADDRESS] : 1-5. холл 12,5 м2; 1-111 кухня 10,6 м2; 1-6.прихожа 5,1 м2; 1-7. ванна 4,1 м2; 1-8.житлова кімната 16,0 м2; Разом: 48,3 м2. 2. Надвірні будівлі та споруди розділити наступним чином: споруди №1-3 ворота, огорожу, «П» помпу, котельню «Л» залишити в спільному користуванні співвласників. Співвласнику [PERSON] надати наступні надвірні будівлі: літню кухню літ. З вартістю 396 628 грн; сарай літ.К вартістю 14 903 грн; навіс літ.к вартістю 10 783 грн; вбиральня літ.Ж вартістю 27 645 грн; Всього: 449 959 грн. Співвласнику [PERSON] надати наступні надвірні будівлі: навіс літ. Н вартістю 49 080 грн; гараж літ.И вартістю 256 958 грн; сарай літ.Г вартістю 83 708 грн; сарай літ.М вартістю 49 424 грн; навіс літ.м вартістю 33 304 грн; Всього: 472 474 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 11 257,5 грн. (472 474 461 216,5). Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння (житловий будинок), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до варіантів поділу житлового будинку та господарських споруд домоволодіння по [ADDRESS] земельну ділянку під забудовою та двором залишити в спільному користуванні співвласників площею 532 м2, а земельну ділянку, вільну від забудови, під городом площею 68м2 (600-532) надати в користування співвласників по 1/2 та 1/2. На обґрунтування вимог\~\~представник позивача зазначає,\~що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина домоволодіння, що знаходиться на [ADDRESS] , що складається з одноповерхового житлового будинку загальною площею 97,20 кв. м, житловою площею 52,50 кв. м (крім того підвал площею 5,60 кв. м), містить в собі чотири житлові кімнати, позначений в плані літ. А-А* - побудований з саман -цегли, до будинку примикають такі споруди та самобудови, позначені в плані літ. "Г" - сарай, літ. "Ж" - вбиральня, літ. "З" - літня кухня, літ. "И" - гараж, літ. "К" - сарай, літ. "к" - навіс, літ. "Л" - котельня, літ. "М" сарай, літ. "м" - навіс, літ. "н" - навіс, №1-3 - споруди, літ. "П" - помпа, з усіма комунальними вигодами. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, не приватизована. Інвентаризаційна оцінка цілого домоволодіння становить 128 385 гривень. Ця 1/2 частка домоволодіння належить [PERSON] на підставі договору дарування від 25 лютого 2009 року. Власником іншої 1/2 частини домоволодіння з господарчими спорудами за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом по реєстру №ІІІ-2012, 21.07.2006 року, посвідченим Мукачівською державною нотаріальною конторою відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 386673251 від 12.07.2024 року. Посиалається на те, частиною 1 статті 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності. На даний час між співвласниками існує спір з приводу користування домоволодінням, яке перебуває в їх спільній частковій власності, добровільно сторони не домовились про порядок поділу спірного майна. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом. У даному правовому статусі нерухомого майна позивачка як власник своєї частки не має можливості самостійно приватизувати земельну ділянку для обслуговування будинку, не може здійснити реконструкцію або будівництво без згоди іншого співвласника. Такі обмеження не дають позивачці в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його компонентів: право володіння, користування і розпорядження майном. \~ \~ \~ \~Таким чином, з урахуванням вище згаданого просить провести поділ домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками, виділивши в натурі в приватну особисту власність [PERSON] та [PERSON] частки у нерухомому майні. Враховуючи вищезазначене з урахуванням уточнених позовних вимог просить позов задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2024 року по справі призначено судову будівельно-технічну та земельну-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05 червня 2025 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належними чином, натомість представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належними чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Мукачівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час місце його проведення повідомлявся належними чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.\~Фактичні обставини\~встановлені судом\~та норми\~права,\~які підлягають\~застосуванню та\~мотиви суду\~щодо оцінки\~аргументів наведених\~учасниками справи. Судом встановлено,\~що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина домоволодіння, що знаходиться на [ADDRESS] , що складається з одноповерхового житлового будинку загальною площею 97,20 кв. м, житловою площею 52,50 кв. м (крім того підвал площею 5,60 кв. м), містить в собі чотири житлові кімнати, позначений в плані літ. А-А* - побудований з саман -цегли, до будинку примикають такі споруди та самобудови, позначені в плані літ. "Г" - сарай, літ. "Ж" - вбиральня, літ. "З" - літня кухня, літ. "И" - гараж, літ. "К" - сарай, літ. "к" - навіс, літ. "Л" - котельня, літ. "М" сарай, літ. "м" - навіс, літ. "н" - навіс, №1-3 - споруди, літ. "П" - помпа, з усіма комунальними вигодами (а.с. 25-29,43-45). 1/2 частка домоволодіння належить [PERSON] на підставі договору дарування від 25 лютого 2009 року. Власником іншої 1/2 частини домоволодіння з господарчими спорудами за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом по реєстру № ІІІ-2012, 21.07.2006 року, посвідченим Мукачівською державною нотаріальною конторою відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 386673251 від 12.07.2024 року (а.с. 25-29, 43-45). За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Згідно ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. За правилами\~ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як зазначено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як роз`яснено в п. 7 зазначеної Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно з ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частину спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Так, згідно Висновку експертного дослідження від 06 травня 2025 року № 248, складеного судовим експертом Р.Корчинським, виконаного відповідно до ухвали суду від \~23.12.2024 року, розділити житловий будинок та господарсько-побутові будівлі (домоволодіння), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , з дотриманням рівності ідеальних часток у співвідношенні та , і влаштуванням повноцінних квартир з ізольованими входами у відповідності до державних будівельних вимог - технічно не можливо. Однак, з відхиленням від ідеальних часток технічно можливо розділити житловий будинок відповідно до часток та співвласників з влаштування повноцінних квартир з ізольованими входами у відповідності до державних будівельні вимог. Експертом пропонується два варіанти розподілу житлового будинку [ADDRESS] відповідно до їх ідеальних часток та та вимог нормативно-правових актів (а.с. 134-148). Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає за можливим провести поділ домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , виділивши останнім в натурі в приватну особисту власність по частині будинку згідно висновку експерта, що фактично дає можливість використовувати об`єкт нерухомого майна як самостійний. Доказів, які б спростовували правильність наданого висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна від 14 травня 2025 року № 248, складеного судовим експертом Р.Корчинським , відповідачем не надано. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, суд вважає за доцільне провести поділ домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , виділивши в натурі в приватну особисту власність: [PERSON] приміщення у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які позначені в плані літерами: Квартира [ADDRESS] : 1-1. тамбур 2,0 м2; 1-11.суміщений санвузол 7,3 м2; 1-2. житлова кімната 18,9 м2; 1-3. кухня 14,7 м2; 1-4. кладова 5,4 м2; Разом: 48,3 м2; Підвал І. кладова 5,6 м2; Разом: 5,6 м2 ; Підвальне приміщення (кладову) площею 5,6 м2 залишити в користуванні [PERSON] ; [PERSON] приміщення у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які позначені в плані літерами: Квартира [ADDRESS] : 1-5. холл 12,5 м2; 1-111 кухня 10,6 м2; 1-6.прихожа 5,1 м2; 1-7. ванна 4,1 м2; 1-8.житлова кімната 16,0 м2; Разом: 48,3 м2. 2. Надвірні будівлі та споруди розділити наступним чином: споруди №1-3 ворота, огорожу, «П» помпу, котельню «Л» залишити в спільному користуванні співвласників. Співвласнику [PERSON] надати наступні надвірні будівлі: літню кухню літ. З вартістю 396 628 грн; сарай літ.К вартістю 14 903 грн; навіс літ.к вартістю 10 783 грн; вбиральня літ.Ж вартістю 27 645 грн; Всього: 449 959 грн. Співвласнику [PERSON] надати наступні надвірні будівлі: навіс літ. Н вартістю 49 080 грн; гараж літ.И вартістю 256 958 грн; сарай літ.Г вартістю 83 708 грн; сарай літ.М вартістю 49 424 грн; навіс літ.м вартістю 33 304 грн; Всього: 472 474 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 11 257,5 грн. (472 474 461 216,5). Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння (житловий будинок), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до варіантів поділу житлового будинку та господарських споруд домоволодіння по [ADDRESS] земельну ділянку під забудовою та двором залишити в спільному користуванні співвласників площею 532 м2, а земельну ділянку вільну від забудови, під городом площею 68м2 (600-532) надати в користування співвласників по 1/2 та 1/2. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у в`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Відповідно до платіжної інструкції № 245M-XM6A-EA5T-08BP від 21.03.2025 року, представником позивача було оплачено 42 408,00 грн за проведення у справі судової експертизи. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі наведеного та

Outcome: approved