Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 06 листопада 2004 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено відповідний актовий запис № 1667. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що у нього відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Вважає, що подружні відносини між подружжям фактично припинилися, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Ухвалою суду від 15 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 листопада 2004 року перебувають у шлюбу, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено відповідний актовий запис № 1667, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06 листопада 2004 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 жовтня 2006 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2009 року, відповідно. Спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей не заявлено. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved