Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила скасувати заборону (архівний запис), зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.01.2007 року за № 4352079 Самбірською державною нотаріальною конторою на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою 02.10.1998 року за реєстром № 2-1818 належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Самбірським БТІ від 07.10.1998 року та інформаційною довідкою № 402282113 від 05.11.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно договору купівлі-продажу від 02.10.1998 року громадянин [PERSON] продав, а [PERSON] купила жилий будинок і надвірні будівлі, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що бажаючи скористатись своїми майновими правами щодо житлового будинку, звернувшись до нотаріуса, була повідомлена, що існує обтяження - заборона (архівний запис) за № 4352079, зареєстроване 15.01.2007 року Самбірською державною нотаріальною конторою на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] , згідно повідомлення, б/н, 23.10.1962 року, не вказано, сам. рембудуправління; власник [PERSON] . [PERSON] , який зазначений як власник майна, на яке накладено обтяження помер [INFO] , що підтверджується відповіддю № 33.9-06-23/403 від 23.11.2024 року, виданою Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області. У матеріалах інвентаризаційної (реєстраційної) справи за адресою: [ADDRESS] в Самбірському міжміському БТІ знаходиться свідоцтво на право власності віл 04.02.1949 року, згідно якого померлому [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] на праві власності. У подальшому, після смерті [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.09.1989 року, відповідно до якого спадкоємцями вказаного у заповіті майна після смерті [PERSON] , а саме, житлового будинку [ADDRESS] стали [PERSON] та [PERSON] . У договорі купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 02.10.1998 року у п. 4 зазначено, що продавець ( [PERSON] ) свідчить, що жилий будинок і надвірні будівлі до цього часу нікому іншому не проданий, не подарований, не заставлений, і під забороною не перебуває. Таким чином, станом на дату укладення договору купівлі-продажу 02.10.1998 року не було виявлено жодних перешкод у виді заборон на відчуження даного нерухомого майна. Звернувшись з адвокатським запитом до Самбірської державної нотаріальної контори, якою було зареєстровано обтяження 15.01.2007 року на житловий будинок [ADDRESS] згідно повідомлення сам. рембудуправління від 23.10.1962 року щодо надання інформації про підстави вищевказаного обтяження отримано відповідь № 2470/01-16 від 25.11.2024 року згідно якої Самбірська державна нотаріальна контора Львівської області не може надати запитувану інформацію. Також, позивачка зверталась із заявою, запитуючи аналогічну інформацію щодо підстави накладеного обтяження до Державного нотаріального архіву Львівської області, що підтверджується копією поданої нею заяви від 06.11.2024 року, однак, відповіді станом на сьогодні не отримано. Таким чином, існування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборони на майно [PERSON] , який помер [INFO] та майно якого було успадковано його спадкоємцями 18.09.1989 року та в подальшому, добросовісно набуто позивачкою [PERSON] шляхом купівлі є безпідставним, оскільки,неможливо на даний час встановити підставу накладення обтяження на майно, яке колись належало померлому [PERSON] , а заборона № 4352079 на нерухоме майно, яке станом на сьогодні належить [PERSON] порушує її право як законній власниці вільно розпоряджатися ним, відтак така заборона повинна бути припиненою. Самбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачки заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Покликаючись на зазначені обставини позивачка просить скасувати заборону на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] . Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження (а.с. 21). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2025 року витребувано з Державного нотаріального архіву інформацію щодо підстави зареєстрованого Самбірською державною нотаріальною конторою 15 січня 2007 року за № 4352079 обтяження на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] , згідно повідомлення, б/н, 23 жовтня 1962 року, не вказано, сам. рембудуправління; власник [PERSON] На адресу суду 14 травня 2025 року від Західного міжрегіонального управління Мвністерства юстиції Львівського державного нотаріального архіву із якого відомо, що документи які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна належного [PERSON] на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавались. Ідентифікувати особу [PERSON] за даними архіву неможливо (а.с.54). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 липня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 61). У судове засідання позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, не прибула, представник позивачки адвокат Куцалаба Г.В. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити (а.с. 64). Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, представник відповідача, у судове засідання не прибув, Самбірська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову покладаються на думку суду (а.с. 63). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] \~є власником житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 02.10.1998 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Петляк А.А., зареєстрованого в реєстрі за №2 - 1818.\~ Як вбачається\~із вказаного\~договору купівлі-продажу\~ [PERSON] \~придбала спірний\~житловий будинок\~у [PERSON] ,\~які підтвердив\~своє право\~свідоцтвом про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~виданого Самбірською\~державною нотаріальною\~конторою 18.09.1989\~р.\~№ 2765(а.с. 9). Згідно Реєстраційного посвідчення Самбірське бюро технічної інвентаризації [PERSON] зареєстрував житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Самбірською держнотконторою 02.10.1998 року за реєстровим №2-1818 (а.с. 10). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 402282113 сформованої 05.11.2024 року о 10:38:07 вбачається, що дійсно міститься запис, який підтверджує тип обтяження: заборона (архівний запис) за номером обтяження 4352079; зареєстровано:15.01.2007 12:18:43 за № 4352079 реєстратором: Самбірська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, Б/н, 23.10.1962, не вказано, сам.рембудуправління; об`єкт обтяження: адреса [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , (архівний запис) (а.с. 8). Львівський державний нотаріальний архів листом № 1079/01-30 від 14.05.2025 р. надав інформацію, що в реєстрі Самбірської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за 1955-1978 року на сторінці 100 міститься запис: №1483; назва банку, номер і дата повідомлення Самбірське рембудуправління; дата одержання повідомлення 23.Х.1962 р.; дата накладення заборони 23.Х.1962 р.; прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка одержала позику та місце знаходження будівлі [PERSON] , [ADDRESS] . В «Алфавітній книзі обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки 1953-1977 рр. Самбірської державної нотаріальної контори на сторінці 36 міститься запис за 2000 рік: Прізвище, ім`я по батькові особи, якій видано позику [PERSON] ; номер за реєстром - №1483. Документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна належного [PERSON] на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавались. Ідентифікувати особу [PERSON] за даними архіву неможливо. (а.с. 54). Як вказує позивач, що бажаючи скористатись своїми майновими правами щодо житлового будинку, звернувшись до нотаріуса, була повідомлена, що існує обтяження - заборона (архівний запис) за № 4352079, зареєстроване 15.01.2007 року Самбірською державною нотаріальною конторою на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] , згідно повідомлення, Б/н, 23.10.1962 року, не вказано, сам.рембудуправління; власник [PERSON] . Сказане підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна згідно інформаційної довідки з Держреєстру речових прав на нерухоме майно № 402282113 від 05.11.2024 року. Отже, стосовно попереднього власнику будинку [PERSON] , котрий помер [INFO] , у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Самбірською державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується за наявності згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. У випадку переведення боргу на набувача нотаріус вимагає подання відповідної довідки (заяви), виданої кредитором. Згідно п. 6.3 Положення про єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 41/5 від 27.05.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 27.05.1997 за № 194/1998 (який був чинним на момент посвідчення договору) довідки про відсутність заборон та арештів на відчуження об`єктів нерухомого майна видаються на запит, в тому числі приватних нотаріусів - щодо нерухомого майна, яке є предметом угоди, що подана до посвідчення. Згідно із п. 1.5. вказаного Положення № 41/5 накладені заборони та арешти реєструються реєструвальним органом за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, а також заносяться до алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна. Згідно п. 2.1. зазначеного Положення підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про заборони на відчуження та арешти об`єктів нерухомого майна, а також записів в алфавітну книгу заборон відчуження нерухомого майна, серед іншого, є повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна. Таким чином, нотаріус мав перевірити наявність заборон відчуження або арешту об`єктів відчуження. За наявності такої заборони, обтяженого боргом, нотаріус міг посвідчити договір - за наявності згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Як видно з змісту договору, продавцем будинку був [PERSON] , якому належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Самбірською державною нотаріальною конторою 18.09.1989 року, за реєстровим № 2765 та зареєстрованого в Самбірському бюро технічної інвентаризації 18 вересня 1989 року під №2088. У п. 4 договору купівлі-продажу житлового будинку, продавець засвідчив, що будинок до цього часу нікому іншому не проданий, не подарований, в спорі і під забороною не перебуває. Відтак, нотаріусом договір посвідчено, на той час відсутній був запис про арешт нерухомого майна. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Згідно\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. ст.\~316,\~317,\~321 Цивільного кодексуУкраїни\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 319 ЦК України\~визначає що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно з ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У рішеннях\~Європейського суду\~з прав\~людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою. Враховуючи те, що позивачка через наявне обтяження на нерухоме майно не має можливості реалізувати своє право на розпорядження майном та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачкою при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 5). Позивачка при зверненні до суду не просила відшкодувати їй понесені судові витрати. Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність (ст. 13 ЦПК України), понесені судові витрати позивачці при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved