Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] вказує, що є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. З 2019 по 2020 рік батько дитини [PERSON] частково виконував деякі батьківські обов`язки, проте, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, аліментів не сплачував та не здійснював витрат на утримання дитини.. З 2021 року відповідач виїхав за межі України та припинив виконувати будь-які батьківські обов`язки. Додає, що час від часу надходили незначні суми грошових коштів, які були нерегулярними, недостатніми та такими, що не покривали реальних витрат на дитину. Деякі роки, зокрема у 2019, 2020 та 2022 роках кошти на надходили взагалі. Зазначає, що самостійно забезпечує дитину харчуванням, одягом, навчанням, лікуванням, тощо. У зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Окрім цього, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти за минулий період з 2019 по 2022 роки в розмірі 60\~000,00 грн.. Ухвалою суду від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня отримання копії даної ухвали. Позивач в судове засідання не з`явилась. 29.09.2025 року [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач відповідно до ч.11\~ст.128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв від відповідача не надійшло. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті\~178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються\~Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.01.2020 року по справі №3673648/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.09.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 452 було розірвано. Додатковим рішенням суду від 16.08.2022 року, після розірвання шлюбу [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від вищевказаного шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьками якої в свідоцтві про її народження записані [PERSON] та [PERSON] . З копії довідки про фактичне місце проживання вбачається, що позивачка разом з малолітньою донькою проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1, 2\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3\~статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша\~статті 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №759/10277/18, провадження №61-22317св19. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (подання позовної заяви). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої в постанові від 18.05.2020 по справі №215/5867/17, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині. Однак позивач на обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, не надала докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, і не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. А тому в задоволені позову в частині стягнення аліментів за минулий час слід\~відмовити. Враховуючи вищевикладене та відсутність заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно\~ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 1211,20 грн..

Outcome: partial