Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

22.07.2025 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №102489194 від 22.10.2021 року в розмірі 26750,00 грн, а також судові витрати. Мотивуючи свою заяву тим, що 22.10.2021 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір №102489194. Згідно п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250,00 грн, як нараховуються за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №102489194 від 22.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26750,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~5000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20750,00 грн; заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. 10.02.2022 було укладено договір №10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором №102489194. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитним договором №102489194. Таким чином, ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги за кредитним договором №102489194. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги за кредитним договором №3918868. Ухвалою суду від 23 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 23 липня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. У встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, позивач - не подав. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частинами першою, другою статті207ЦКУкраїни\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормативними правилами\~статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Виходячи зі змісту ст.ст.\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом із цим, нормою\~статті 599 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). За змістом\~статті 611 Цивільного кодексу України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою частини 1\~статті 612 Цивільного кодексу України\~акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). При цьому, відповідно до частини 1\~статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Імперативними приписами частини 2\~статті 1048 Цивільного кодексу України\~визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1\~статті 1049 Цивільного кодексу України). Нормативними положеннями\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 22.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір №102489194 (а.с.25). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Згідно п. 1.3 Договору, кредит надається строком на 30 днів з 22.10.2021 (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4 Договору, Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 21.11.2021. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250,00 грн, як нараховуються за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №102489194 від 22.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26750,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~5000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20750,00 грн; заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. 10.02.2022 було укладено договір №10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором №102489194 (а.с.12-16). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитним договором №102489194 (а.с.32-38). Таким чином, ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги за кредитним договором №102489194. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором №10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 Право вимоги перейшло від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР став новим кредитором. Відповідно до Реєстру Боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 заборгованість становить 5000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20750,00 грн; заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Положення абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 31.10.2018 №202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018 №444/9519/12 (14-10 цс 18), 04.07.2018 №310/11534/13-ц (14-154цс18) Постанова КГС ВС №5017/1987/2012). З умов договору №1024899194 вбачається, що кредит був наданий строком на 30 днів з 22.10.2021 (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування 21.11.2021. Відповідно до п.1.5.2. договору, проценти за користування кредитом нараховуються за кожен день строку користування кредитом. З огляду на вищевказану позицію Великої Палати Верховного Суду та на умови договору, проценти за користування кредитом мали би нараховуватися в період з 22.10.2021 по 21.11.2021. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1024899194 в розмірі 8250,00 грн, з них: тіло кредиту\~5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами\~2250,00 грн та заборгованість за комісією\~1000,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн суд зазначає наступне. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024; заявка на надання юридичної допомоги №m; прайс-лист АО «Лігал-Ассістанс»; заявка на надання юридичної допомоги №443 від 02.06.2025 на суму 13000,00 грн; З витягу з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 вбачається, що Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНТ» було витрачено 5 годин на надання усної консультації та складання позовної заяви для подачі до суду, вартість виконаних робіт оцінено 13000,00 грн. Таким чином, позивачем надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), а також у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку вищезазначеним доказам, дійшов висновку, що позивачем доведений заявлений розмір таких витрат, який є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, реальним та підтвердженим матеріалами справи. Заяви щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу від відповідача [PERSON] , не надходило. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial