Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

В квітні 2025 року адвокат Король Павло Васильович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. 19 грудня 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, у межах справи № 357/15288/13, прийнято рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] (іменований по тексту - Позивач/ [PERSON] ) та [PERSON] (іменована по тексту - Відповідачка/ [PERSON] ), яка і заявляла відповідні вимоги. Від спільного подружнього життя у вищевказаних осіб народилося двоє дітей - син [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та донька [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). 09 жовтня 2023 року Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області, на підставі виконавчого листа № 2/357/5152/13 від 03 січня 2014 року, який виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, відкрито виконавче провадження № 72977830 в ході якого із [PERSON] , на користь Відповідачки стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше прожиткового мінімуму на одну дитину, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.12.2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття, аліменти на іншу дитину стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У 2022 році, на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69, Позивач був призваний до лав Збройних Сил України. 22 травня 2024 року, під час виконання бойового завдання в населеному пункті Різниківка, Сіверської громади Бахмутського району Донецької області, при відсічі збройної агресії з боку РФ, Позивач отримав мінно - вибухову травму від вибуху невідомого предмета. Унаслідок вказаного поранення ампутовано ліву кисть, множинні ВОСП передньої поверхні тулуба, калитки, прутня, правого стегна та гомілки, правого плеча, кисті, передпліччя з частковою ампутацією нігтьових фалангів I-II пальців правої кисті, що підтверджується довідкою про обставини травми № 375 від 23 липня 2024 року. 22 жовтня 2024 року висновком госпітальної військово-лікарської комісії хірургічного профілю військової частини [NUMBER] , на підставі статті 63А графи II Розкладу хвороб, Позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що у встановленому законом порядку затверджено Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України від 29 жовтня 2024 р., що підтверджується відповідною постановою, яка оформлена свідоцтвом про хворобу № 2447. 06 березня 2025 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи було оглянуто Позивача на предмет наявності підстав задля встановлення останньому групи інвалідності. Дослідивши медичні документи, у яких висвітлено стан поточного здоров`я Позивача, експертна команда прийшла до висновку про існування передумов задля присвоєння останньому II (другої) групи інвалідності довічно, про що оформлено відповідне рішення 144/25/514/Р від 10 березня 2025 року, витяг із якого долучається до матеріалів цієї справи. 12 березня 2025 року Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Позивачу видано посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, серії [NUMBER] , в якому зазначається, що пред`явник цього посвідчення є особою із інвалідністю 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. Згідно медичних рецептів (долучаються), Позивач має на системній основі придбавати дороговартісні ліки задля підтримання свого організму в належному фізичному стані (квитанції долучаються). Як вбачається із довідки № Е105210/04/2025/0002 від 10 квітня 2025 року, яка видана Білоцерківською філією Київського обласного центру зайнятості, Позивач перебуває на обліку як безробітний у вказаній установі із 14 березня 2025 року. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10 квітня 2025 року, які додаються, висвітлюють очевидну картину доконаного факту відсутності будь-якого роду офіційних доходів у Позивача за останній звітній квартал. Так в означених відомостях значиться останній запис про дохід від AT «Київоблгаз» у розмірі 7 574,88 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні) 88 коп. у лютому 2025 року. Обумовлені кошти були виплачені Позивачу в якості розрахункових, як колишньому працівнику зазначеної організації, звідки останній був звільнений 05 лютого 2025 року, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, про що наочно свідчить наказ № 23/ос. Позивач одружений, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 березня 2025 року, дружина - [PERSON] , [INFO] , місце державної реєстрації - Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 225. Виклавши перед судом усі вищезазначені обставин свого життя, Позивач, спираючись на викладене, має намір домогтися зменшити існуючий розмір аліментів, який він сплачує на користь Відповідачки з метою утримання двох їхніх спільних дітей, оскільки на тепер почали існувати обставини які мають істотний та непереборний характер, та які виникли поза волею Позивача, унаслідок яких він немає фінансової можливості надалі сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі. Оскільки внаслідок ампутації кисті лівої руки Позивач більше немає фізичної можливості виконувати ті завдання які ставилися перед ним за відповідною посадою, що потягло за собою настання закономірного наслідку у вигляді погіршення матеріального становища. Оскільки наразі не маючи можливість забезпечити себе роботою, через необхідність дотримання особливих умов в облаштуванні робочого місця, Позивач перебуває у статусі безробітного у Білоцерківській філії Київського обласного центру зайнятості. Окрім цього, утруднює матеріальне становище Позивача також той факт, що раз на тиждень він має придбавати ліки, у загальній вартості 1 500 грн, задля підтримки та відновлення організму після отриманого важкого поранення. Отже, усе вищевикладене, у своїй сукупності та системному взаємозв`язку, на переконання Позивача, свідчить про існування об`єктивних передумов для зменшення розміру аліментів які стягуються з нього Білоцерківським відділом державної виконавчої служби на користь Відповідачки з метою утримання їхніх двох неповнолітніх дітей. Просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) на підставі виконавчого листа № 2/357/5152/13, виданий 03 січня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, на утримання дітей: сина [PERSON] ( [INFO] ) та доньки [PERSON] ( [INFO] ) з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти на іншу дитину стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття ( а. с. 1-6 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 ( а. с. 30-31 ) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру ( ч. 8 ст. 187 ЦПК України ). Згідно відповіді № 1296449 від 16.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді стосовно визначення підсудності щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача, [PERSON] , [INFO] з 21.06.2017 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 35-36 ). Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи відповідача. Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства). Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин. Так, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частини перша та друга статті 274 ЦПК України). У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року в справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23), на яку міститься посилання в касаційній скарзі, зроблено висновок про те, що, ураховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі (зменшення розміру аліментів), вона є справою, що виникає із сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 676/2582/23 зроблено висновок про те, що спір, який виник із сімейних відносин та не стосувався стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплати додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів, зміни способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, не може бути розглянутим за правилами спрощеного позовного провадження. Схожий за змістом правовий висновок щодо вирішення вказаного процесуального питання викладено в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 495/4896/23, від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23. Ухвалою судді від 17 квітня 2025 року\~ прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у даній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 27.05.2025 ( а. с. 37-38 ). За клопотанням відповідача та її представника ( а. с. 43, 48, 51), двічі відкладалося підготовче засідання, останнього разу до 09.07.2025 ( а. с. 52-55 ). Протокольною ухвалою від 09.07.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 29.08.2025 ( а. с. 59-63 ). У зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача, розгляд справи було відкладено на 23.09.2025 ( а. с. 66-68 ). Протокольною ухвалою 23.09.2025 вирішено провести розгляд справи в заочному порядку. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. В судовому засіданні 23.09.2025 позивач [PERSON] уточнив свої вимоги, просив зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання дітей з 1/3 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), при цьому, пояснення надав, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник позивача Король П.В. в судовому засіданні підтримав вимоги позивача, просив задовольнити позов з урахуванням уточненої частки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, але на час розгляду справи відомості про її належне сповіщення на адресу суду не повернулися. Згідно з трекінгу відстеження з Укрпошти, не було вручено відповідачу судову повістку, причина, закінчення встановленого терміну зберігання. Так, кореспонденція з суду направлялася на адресу відповідача [PERSON] за адресою її реєстрації, відповідно до отриманої судом інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд»\~ щодо зареєстрованого місця проживання (перебування). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасникам справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі\~ Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки, як зазначено вище, на адресу місця реєстрації відповідача направлялася судова повістка, однак, відповідач її не отримує, а направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, враховуючи позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, суд приходить до висновку, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] обізнана стосовно наявності в проваджені суду справи за позовом [PERSON] до неї про зменшення розміру аліментів, оскільки неодноразово направляла заяви про відкладення підготовчого засідання та була присутня безпосереднього на підготовчому засіданні 09.07.2025, де протокольною ухвалою суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року). ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальним правами. \~ Отже, відповідач [PERSON] , як вбачається з матеріалів справи, була обізнаною, що на розгляді в суді перебуває дана справа, в якій вона виступає відповідачем, а тому зобов`язана в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. За вказаних обставин, суд вважав можливим провести судове засідання за відсутністю учасника судового розгляду ( відповідача ), оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Судом було вислухано пояснення позивача та його представника, досліджено матеріали справи та після судових дебатів,

Outcome: approved