Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-24 00:00:00

у травні 2025 року ПрАТ "АТ "Київодоканал" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що ПрАТ "АТ "Київводоканал" надає послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у вказаному помешканні та є користувачами наданих послуг. У зв`язку із несплатою ними коштів за отримані послуги у період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2025 року, у відповідачів утворилася заборгованість, яка складає 36 830,76 грн, з яких: 35 097, 92 грн - заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, 82,67 грн - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, 1650,17 - заборгованість за внесення плати за абонентське обслуговування. Позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою відповідачами боргу, вони мусять відшкодувати позивачу також 3% річних від суми боргу у розмірі 3 220, 49 грн та інфляційну складову боргу у розмірі 16 347,11 грн. Загалом позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів заборгованість із врахуванням 3% річних, інфляційної складової та пені у розмірі 56 398, 36 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати понесені у зв`язку із розглядом справи у розмірі 41,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі та у електронному реєстрі територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА, відповідачі значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18 червня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Окрім того, вказаною ухвалою суду було задоволено клопотання позивача та витребувано від КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" відомості, щодо зареєстрованого права власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 08 липня 2025 року до суду з КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" надійшла інформація, з якої вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] , було зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2002 року за [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялася відповідачам на адресу їх місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду (15 липня 2025 року та 04 вересня 2025 року) без вручення адресатам, з відмітками "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку. 5 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - договір). Як вказує представник позивача, повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. Так, у представника позивача відсутні відомості про те, що відповідачі надсилали відмову від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до довідки складеної ПАТ «АК «Київводоканал» вбачається, що станом на січень 2025 року сума заборгованості відповідачів перед ПАТ «АК «Київводоканал» складає: 36 830,76 гр, з яких: 35 097,92 грн - заборгованості з оплати послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 82,67 грн - заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку та 1650,17 грн - заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2022 року, [PERSON] є власницею частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаному помешканні та є споживачами послуг, які надаються позивачем. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідачі не подали до суду заперечень щодо існування у них обов`язку щодо сплати коштів за надані позивачем послуги, а також не оспорювали суму заборгованості, а тому вимога позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 35 097, 92 грн підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Відповідний розмір внеску встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року № 1716 для відповідного будинку у розмірі 11,66 грн щоквартально. Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідача по внескам на обслуговування вузла комерційного обліку становить 82,67 грн. 31 травня 2021 на офіційному вебсайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення), у зв`язку з чим з 01 липня 2021 року вказаний договір вважається укладеним. Згідно з пункту 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до пункту 15 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Плата за абонентське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких встановлений вузол комерційного обліку) становить 39,19 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 22,31 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 16,88 грн з ПДВ). Плата за абонентське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких відсутній вузол комерційного обліку) становить 33,62 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 16,74 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 16,88 грн з ПДВ). Зважаючи на викладене, вимога про стягнення заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 1650,17 грн та заборгованість по внескам на обслуговування вузла комерційного обліку в розмірі 82,67 грн, підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 3220,49 грн, інфляційних втрат у розмірі сумі 16347,11 грн, які нараховані до лютого 2022 року та починаючи з січня 2024 року, суд зазначає наступне. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень постанови Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Втім, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги, у випадку прострочення сплати коштів, було поновлено на підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, тобто такі нарахування проводяться з 31 грудня 2023 року. Судом було перевірено вказані розрахунки, які виконані за вірними формулами та із зазначенням достовірних періодів нарахування, а відтак зазначені вимоги підлягають задоволенню. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, враховуючи те, що відповідачі отримували послуги з постачання води та водовідведення, не надали суду будь-яких заперечень з цього приводу, враховуючи те, що відповідачі зареєстровані за вказаною адресою та відповідач [PERSON] є співвласником вказаного помешкання, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ПрАТ "АК" Київводоканал" до про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 56 398, 36 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що частиною першою статті 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Статтею 34 ЦК України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Частина друга статті 14 ЦК України визначає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Положеннями статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Враховуючи те, що повної цивільної дієздатності відповідач [PERSON] досяг лише 04 червня 2024 року, саме з цього моменту у позивача виникло право вимоги особисто до відповідача [PERSON] щодо стягнення із нього коштів за надані послуги. Отже, судом було здійснено перерахунок суми стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу з урахуванням моменту набуття відповідачем [PERSON] повної цивільної дієздатності, а тому за підрахунком суду стягненню із [PERSON] підлягає сума основної заборгованості, що утворилася до червня 2024 року у розмірі 33150,57 грн, заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 82,67 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 1270,01 грн, 3% річних від суми боргу у розмірі 3207,76 грн та інфляційна складова у розмірі 16232,03 грн, що у загальному розмірі складає 53943, 04 грн. Солідарному стягненню із [PERSON] та [PERSON] підлягають нараховані за період починаючи з червня 2024 року: сума основної заборгованості у розмірі 1947,35 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 380,16 грн, 3% річних від суми боргу у розмірі 12,73 грн та інфляційна складова у розмірі 115,08 грн, що у загальному розмірі складає 2455,32 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн та 41,00 грн витрати пов`язанні з розглядом справи (отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), які підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved