Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-28 00:00:00

Представник ДЕРЖАВНОГО ЛІЦЕЮ-ІНТЕРНАТУ З ПОСИЛЕНОЮ ВІЙСЬКОВО-ФІЗИЧНОЮ ПІДГОТОВКОЮ «КАДЕТСЬКИЙ КОРПУС» ІМЕНІ І.Г.ХАРИТОНЕНКА ДЕРЖАВНОЇ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ, який в подальшому перейменовано в ВІЙСЬКОВИЙ ЛІЦЕЙ ДЕРЖАВНОЇ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (далі Ліцей), звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] та свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в період з 08 травня 2019 року по 20 січня 2023 року проходив військову службу на посаді начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України. Наказом від 20 січня 2023 року № 26-ОС генерал-майора [PERSON] виключено зі списків особового складу Ліцею. Під час виконання обов`язків на посаді начальника Ліцею генерал-майором [PERSON] 03 серпня 2022 року було видано наказ № 199-ОС «По особовому складу». Пунктом 1 даного наказу визначено скасувати наказ начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України від 20 липня 2022 року № 176-ос «По особовому складу» щодо зарахування до списків особового складу Ліцею та призначення на посаду капітана [PERSON] . Цей наказ відповідач підписав без попереднього погодження з іншими зацікавленими посадовими особами Ліцею, зокрема без погодження з уповноваженою особою юридичної служби начальника групи юридичного забезпечення Ліцею, який відповідає за правове забезпечення адміністративно-господарської діяльності Ліцею та правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог актів законодавства керівництвом Ліцею. Проект наказу начальника Ліцею № 199-ОС також не був погоджений з головним бухгалтером фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) та уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції Ліцею. Таким чином, генерал-майор [PERSON] , ігноруючи процедуру погодження з ключовими зацікавленими посадовими особами Ліцею, взяв на себе повну одноособову відповідальність за зміст даного наказу, його наслідки та відповідність законодавству. Відповідно до статті 36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. Після видання відповідачем наказу від 03 серпня 2022 року № 199-ОС, правовідносини з приводу проходження військової служби між Ліцеєм та капітаном [PERSON] були фактично припинені, [PERSON] не було виплачено грошове за період військової служби на посаді командира взводу - офіцера-вихователя І роти Державного ліцею-інтернату з 20 липня 2022 року по 03 серпня 2022 року, а сама військовослужбовець після видання даного наказу перебувала у невизначеному правовому статусі. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року по справі № 560/9342/22 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до Ліцею: визнано протиправним та скасовано наказ начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України №199-ОС від 03 серпня 2022 року «По особовому складу» в частині скасування наказу начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені \~ \~ \~ \~І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України від 20 липня 2022 року №176-ОС «По особовому складу»; поновлено [PERSON] на посаді командира взводу - офіцера-вихователя І роти Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України з 03 серпня 2022 року; зобов`язано Державний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України нарахувати та виплати [PERSON] грошове забезпечення за період військової служби на посаді командира взводу - офіцера-вихователя І роти Державного ліцею-інтернату з 20 липня 2022 року по 03 серпня 2022 року включно, щомісячну додаткову винагороду пропорційно часу виконання обов`язків військової служби (за період з 20.07.2022 по 03.08.2022 включно), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.08.2022 по дату прийняття судом рішення про поновлення на посаді. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 560/9342/22 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ліцею на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року № 560/9342/22. Таким чином, рішеннями судів у справі № 560/9342/22 підтверджено неправомірність дій [PERSON] щодо видання незаконного наказу від 03 серпня 2022 року № 199-ОС. Після надходження до Ліцею від розпорядника бюджетних коштів асигнувань та відповідно до проведеного фінансово-економічним відділом розрахунку, 13 жовтня 2023 року на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року по справі № 560/9342/22 [PERSON] було нараховано грошові кошти в сумі 194 693,96 грн. Вказані виплати, складаються з: 168822,15 грн. середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу [PERSON] ; 25871,81 грн. - грошове забезпечення за період військової служби на посаді командира взводу - офіцера-вихователя Ліцею з 20 липня 2022 року по 03 серпня 2022 року, включно, та щомісячна додаткова винагорода пропорційно часу виконання обов`язків військової служби (за період з 20 липня 2022 року по 03 серпня 2022 року включно). З урахуванням сплати податків, на розрахунковий рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти в розмірі 191773 грн. 55 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 1662 від 10 жовтня 2023 року. Крім того Ліцеєм було сплачено наступні податки та збори: податок на доходи з утриманого середнього заробітку (грошового забезпечення) - 35044,91 грн. (платіжне доручення № 1660 та № 1661); ЄСВ в розмірі 22% з суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу - 42832,67 грн. (платіжне доручення № 1659); військовий збір, утриманий із суми середнього заробітку (грошового забезпечення) - 2920,41 грн. (платіжне доручення № 1658). Також, після поновлення [PERSON] на посаді в Ліцеї, її в подальшому було звільнено наказом начальника Ліцею від 08 серпня 2023 року № 327-ОС через сімейні обставини за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Пунктом 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, завтердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 (далі - Порядок № 460), перебачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. У зв`язку з звільненням з військової служби [PERSON] згідно наказу начальника Ліцею від 11 вересня 2023 року № 391-ОС була виплачена одноразова грошова винагорода в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 1 Порядку № 460 в розмірі 15173,33 грн. (з урахуванням сплати податків та зборів). Вказана виплата була перерахована на картковий рахунок [PERSON] 19 вересня 2023 року відповідно до платіжного доручення № 1552. Також з вказаною виплати було сплачено військовий збір в розмірі 231,07 грн. (витяг з наказу, копія платіжного доручення та розрахунково-платіжна відомість додаються до позову). Таким чином, загальна сума шкоди, завданої Ліцею [PERSON] внаслідок видання незаконного наказу від 03 серпня 2022 року № 199-ОС «Про особовий склад» та подальшого поновлення [PERSON] на посаді в Ліцеї на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року по справі № 560/9342/22 становить 287975, 94 грн. та складається з: 191773,55 грн. середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу [PERSON] , а також грошове забезпечення за період військової служби на посаді командира взводу - офіцера-вихователя Ліцею з 20 липня 2022 по 03 серпня 2022 включно та щомісячна додаткова винагорода пропорційно часу виконання обов`язків військової служби (за період з 20.07.2022 по 03.08.2022 включно) на виконання рішень судів по справі № 560/9342/22. 35 044,91 грн. податку на доходи з суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу; 42 832,67 грн. ЄСВ в розмірі 22% з суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу; 2 920,41 грн. військового збору, утриманого із суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу; 15 404,40 грн. одноразової грошової допомоги при звільненні [PERSON] в розмірі 4% місячного грошового забезпечення (з урахуванням утриманого військового збору). Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП службові особи, винні в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Отже, з огляду на зазначені норми права, при незаконному звільненні працівника настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, може бути покладено при допущенні ними будь-якого порушення закону. При цьому, суб`єктами повної матеріальної відповідальності є службові особи, за наказом чи розпорядженням яких працівника незаконно звільнено чи переведено на іншу роботу. Відтак, зважаючи на те, що правовідносини з приводу проходження військової служби [PERSON] були припинені з порушенням вимог закону, що встановлено рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 560/9342/22, за наказом начальника Ліцею генерал-майора [PERSON] від 03 серпня 2022 року № 199-ОС, тому саме відповідач, як службова особа, яка одноосібно, без попереднього погодження з зацікавленими посадовими особами ліцею видала та підписала цей наказ, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну Ліцею у зв`язку з виплатою [PERSON] середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу та інших виплат на виконання рішень судів по справі № 560/9342/22. Крім того, відповідно до ст. 36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на відповідача, як на військову посадову особу та командира, було покладено повну одноособову відповідальність за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. Відповідно до п. 5.5. Статуту Ліцею, затвердженого наказом Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 04.04.2019 № 26 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) начальник ліцею несе дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законодавством України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ВІЙСЬКОВОГО ЛІЦЕЮ ДЕРЖАВНОЇ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ завдану шкоду в сумі 287975 грн. 94 коп. та судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням розгляду справи на 14 лютого 2024 року об 11 год. 00 хв. 04 січня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Пономаренка О.В. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. У своєму позові позивач посилається на ту обставину, що у зв`язку з виконанням судового рішення по справі № 560/9342/22 (далі - рішення суду) за позовом [PERSON] до Ліцею про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, останній поніс витрати, а тому відповідач повинен їх компенсувати. Ознайомившись з текстом рішення суду відповідач, зазначає, що воно в розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не може підтверджувати будь-які неправомірні дії відповідача, оскільки він не брав участі як сторона по справі. По-друге: позивач хоче стягнути з відповідача 287975,94 грн., проте розрахунок проведених виплат [PERSON] наданий до суду вказує, що ця сума складає 272271,54 грн. Крім того, розрахунок проведено не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. В розрахунку ці податки та збори додаються до середнього заробітку, а тому сума виплат не ґрунтується на нормах права. Крім того базисом розрахунку була премія від окладу (ПО) 400%, але як відомо премія це заохочення і вона не може враховуватись в середній заробіток. Виплата у зв`язку з звільненням [PERSON] у сумі 25173,33 грн. взагалі не має жодного відношення до виконання рішення суду. В розумінні ст. 134 КЗпП України позивач повинен довести, що в зв`язку з виплатами незаконно звільненому працівнику йому була заподіяна шкода, що підлягала відшкодуванню саме йому, як юридичній особі. Поняття «посадова особа - керівника» розкрито в ГК України відносно посадових і підприємств, у тому числі, заснованих на державній формі власності (державних підприємств - абзац 5 частини першої статті 63 ГК України). При цьому за змістом статті 65 України статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. Згідно із ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Ліцей відповідно до п. 1.3 Статуту від 23 березня 2019 року є юридичною особою, що заснована на державній формі власності та належить до сфери управління Адміністрації Державної прикордонної служби України. Оскільки начальник ліцею відповідно до п. 1.4 Статуту призначається та звільняється Адміністрацією Державної прикордонної служби України, належним позивачем, в розумінні ч. 4 ст. 136 КЗпП України, в справах про стягнення, як з колишніх, так і з діючих керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівника, являється вищестоящий в порядку підлеглості орган, яким являється Державна прикордонна служба України. Разом з тим, з позовом до суду про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу до відповідача, як до керівника звернувся саме Державний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України, а не належний вищестоящий в порядку підлеглості орган - Державна прикордонна служба України. Таким чином, за змістом положень ч. 4 ст. 136 КЗпП, право вимоги відшкодування цієї шкоди належить вищестоящому в порядку підлеглості органу, яким у даному випадку є Державна прикордонна служба України. Указані обставини є самостійною підставою для відмови в позові. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). Посилаючись на зазначене, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю (а.с. 41-43). 09 січня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що твердження представника відповідача про те, що рішення суду у справі № 560/9342/22 не може підтверджувати будь-які неправомірні дії відповідача, оскільки він не брав участі як сторона по справі, є необґрунтованим. На момент розгляду справи № 560/9342/22 в суді першої інстанції [PERSON] виконував обов`язки на посаді начальника Ліцею та був виключений зі списків особового складу Ліцею лише 20 січня 2023 року відповідно до наказу від 20 січня 2023 року № 26-ОС. Отже, з огляду на те, що на час розгляду справи № 560/9342/22 в суді відповідач обіймав посаду начальника Ліцею, він, як керівник закладу, повинен був вживати усіх можливих заходів для захисту інтересів очолюваної ним установи, мав бути обізнаним щодо всіх судових проваджень, які стосувалися Ліцею, у тому числі щодо цієї справи та зобов`язаний був приймати участь у її розгляді особисто, або через свого представника. По-друге, щодо посилання представника відповідача на те, що в розрахунку податки та збори додаються до середнього заробітку, а тому сума не ґрунтується на нормах закону, зазначає, що оподаткування податком на доходи фізичних осіб (ПДФО) військовослужбовців відрізняється від оподаткування працівників, які працюють за трудовим договором. Відповідно до законодавства України, доходи військовослужбовців підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб (ПДФО), і відповідні суми податку утримуються з їхніх заробітних плат. Однак, сума утриманого ПДФО одразу компенсується військовослужбовцям назад за рахунок коштів з державного бюджету. Таким чином, у зв`язку з здійсненням компенсації за рахунок бюджетних коштів податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) з суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу [PERSON] на виконання рішень судів у справі № 560/9342/22 Ліцеєм було понесено збитки в розмірі 35 044,91 грн., які також мають бути стягнуті з відповідача на користь Ліцею. 21 серпня 2023 року Хмельницьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу у справі № 560/9342/22, відповідно до якої Ліцею роз`яснено, що середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з розміру виплат за фактично відпрацьований час. Враховуючи надані судом роз`яснення Ліцеєм було здійснено уточнений розрахунок, згідно якого розмір середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу включав всі виплати, які [PERSON] здійснив [PERSON] за час проходження служби в Ліцеї за період з 20 липня 2022 року по 03 серпня 2022 року, у тому числі премію від окладу (ПО) в розмірі 400%. Зазначає, що для військовослужбовців Державної прикордонної служби України, відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МВС України від 25 червня 2018 року № 558 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 р. за № 854/32306) (далі - Інструкція № 558), премія відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер. Так, відповідно до пп. 8 п. 14 Інструкції № 558, премія військовослужбовцям виплачується з того дня, з якого вони стали до виконання обов`язків за посадами, і до дня звільнення від виконання обов`язків за посадами, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних начальників (командирів). Премія, яку отримувала [PERSON] під час проходження служби в Ліцеї не відноситься до таких виплат, а отже, враховуючи роз`яснення Хмельницького окружного адміністративного суду в ухвалі від 21 серпня 2023 року по справі №560/9342/22, вона повинна включатись до розрахунку середнього заробітку. Вимоги ч. 4 ст.136 КЗпП України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки згадана норма закону передбачає подачу позову вищестоячим в порядку підлеглості органом або прокурором у випадку стягнення матеріальної шкоди з керівника підприємства, установи організації чи їх заступника, який є керівником на час звернення з позовом до суду. Проте, на дату подачі позову в зазначеній справі (11 грудня 2023 року), [PERSON] не перебував на посаді начальника Ліцею, оскільки був виключений зі списків особового складу Ліцею 20 січня 2023 року відповідно до наказу від 20 січня 2023 року№ 26-ОС. Норма ч.4 ст.136 КЗпП України є логічною у випадку пред`явлення позову до працюючого керівника з метою уникнення ситуації, коли позивач й відповідач співпадатимуть в одній особі, оскільки, перебуваючи на посаді та будучи наділений правом представлення інтересів юридичної особи, видачі довіреності іншим особам на представлення інтересів юридичної особи, працюючий керівник не вправі пред`являти позов до самого себе. Просить суд врахувати відповідь на відзив під час розгляду справи (а.с. 58-60). 11 січня 2024 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в яких просить суд викласти предмет позову (прохальну) частину у справі № 591/11594/23 в наступному вигляді: стягнути з [PERSON] , на користь Військового ліцею Державної прикордонної служби України завдану шкоду у сумі 287975,94 грн. Судові витрати покласти на відповідача (а.с.63). 16 січня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - надійшли заперечення, в яких зазначає, що відповідно до вимог ЦПК лише сторони у справі наділені процесуальними правами та обов`язками. У даному конкретному випадку [PERSON] не брав участі у справі № 560/9342/22, як сторона, його дії не визнані незаконними, а тому в розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України, рішення суду про поновлення н роботі не може підтверджувати будь-які неправомірні дії Відповідача. Додатково зазначає, що Відповідач майже весь час починаючи з 08 квітня 2022 року по 20 січня 2023 року знаходився в закладах охорони здоров`я, оскільки отримав травму пов`язану з захистом Батьківщини 02 березня 2022 року і тому твердження позивача про обізнаність відповідача про наявність даної судової справи є неспроможними. Згідно ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Дана норма не зазначає, що вона не діє у випадку звільнення керівника. Отже, належними позивачами, в розумінні ч. 4 ст. 136 КЗпП України, в справах про стягнення, як з колишніх, так і діючих керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди заподіяної незаконним звільненням працівника є лише вищестоящий в порядку підлеглості орган (а.с. 68-70). 14 лютого 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 10 квітня 2024 року, о 10 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача. 10 квітня 2024 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , [PERSON] за ч.2 ст. 189 та ін. КК України, розгляд справи відкладено до 03 липня 2024 року 11 год. 00 хв. 04 червня 2024 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду у сумі 380521 грн. 87 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 липня 2024 року вказана заява про збільшення розміру позовних вимог повернута позивачу. 03 липня 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 02 вересня 2024 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області. 02 вересня 2024 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області справа не слухалась та розгляд справи відкладено до 20 вересня 2024 року. 20 вересня 2024 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області справа не слухалась та розгляд справи відкладено до 11 листопада 2024 року. 11 листопада 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 06 лютого 2025 року, о 15 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача надати час для підготовки розрахунку. 06 лютого 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 15 квітня 2025 року, о 16 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача надати час для надання відповідних пояснень по справі. 15 квітня 2025 року у зв`язку з ліквідацією наслідків від ракетних ударів рф по місту Суми 13.04.2025, в результаті яких було пошкоджено приміщення суду та необхідністю проведення відновлюваних робіт справа не слухалася, розгляд справи переназначено на 17 липня 2025 року, о 16 год. 00 хв. 16 липня 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Пономаренка О.В. надійшли пояснення, в яких вказує на те, що розрахунок проведений в довідці-розрахунку грошового забезпечення від 19.11.2024 № 02-12 проведений не вірно, оскільки до складу грошового забезпечення не враховується премія від окладу 400% за липень 2022 в розмірі 5450,32 та за серпень 2022 у розмірі 1362,58, не враховується: додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.2022 в розмірі 14516,13 грн, Також і довідка-розрахунок середнього заробітку від 19.11.2024 № 03-12 (зроблена на основі довідки від 19.11.2024 № 02-12) є не правильною, оскільки загальний дохід, який би підлягав врахуванню під час обчислення середньоденного заробітку складав 4542,91 грн. = (3634,22 грн. (липень 22) + 908,68 грн. (серпень 22) Сукупна кількість календарних днів за цей період складає 61 днів. Середньоденне грошове забезпечення позивача складає 4542,91/61=74,47 грн. Період за час затримки розрахунку при звільненні з серпня 2022 року по березень 2023 року становить 223 календарних днів. Таким чином, сума, яка підлягає відшкодуванню позивачу, з урахуванням статті 117 Кодексу законів про працю України, становить: 74,47 грн. х 223 кал. днів= 16606,81 грн. Виплата у зв`язку з звільненням [PERSON] зазначена у довідці - розрахунку від 19.11.2024 року № 04-12 у сумі 32092,40 грн. взагалі не має жодного відношення до виконання рішення суду (а.с.142-143). 17 липня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 18 вересня 2025 року, о 16 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача. 18 липня 2025 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких звертає увагу суду, що представник відповідача помилково розраховує суму середнього заробітку за 22 календарні дні, застосовуючи підхід для цивільних працівників (з виключенням вихідних днів). Разом з тим, грошове забезпечення військовослужбовців обчислюється за кожен календарний день місяця, без виключення вихідних та святкових днів. Вважає, що розрахунок грошового забезпечення та середнього заробітку проведено правильно, відповідно до чинного законодавства України. Заперечення представника відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на нормах права (а.с.147-148). В зазначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач та його представник заперечували проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно Наказу №464-ОС від 08 травня 2019 року, [PERSON] призначено на посаду начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка (а.с.11-зворот). Наказом №199-ОС від 03 серпня 2022 року, виданим начальником Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Юрієм Свідловим, скасовано наказ начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України від 20 липня 2022 року № 176-ос «По особовому складу» щодо зарахування до списків особового складу Ліцею та призначення на посаду капітана [PERSON] (а.с.12). Наказом начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України від 20 січня 2023 року № 26-ОС генерал-майора [PERSON] виключено зі списків особового складу Ліцею (а.с.13). Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/9342/22, від 15 березня 2023 року частково задоволено позов [PERSON] до Державного ліцей-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, виплату коштів, та: визнано протиправним та скасовано наказ начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України №199-ОС від 03 серпня 2022 року По особовому складу в частині скасування наказу начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України від 20 липня 2022 №176-ОС «По особовому складу»; поновлено [PERSON] на посаді командира взводу - офіцера-вихователя І роти Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України з 03.08.2022 року; зобов`язано Державний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України нарахувати та виплати [PERSON] грошове забезпечення за період військової служби на посаді командира взводу - офіцера-вихователя І роти Державного ліцею-інтернату з 20 липня 2022 року по 03 серпня 2022 року включно, щомісячну додаткову винагороду пропорційно часу виконання обов`язків військової служби (за період з 20.07.2022 по 03.08.2022 включно), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 серпня 2022 року по дату прийняття судом рішення про поновлення на посаді. У задоволенні решти вимог позову відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 24 липня 2023 року (а.с. 23-28). 10 жовтня 2023 року Державний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України перерахував [PERSON] грошові кошти в розмірі 191773 грн. 55 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 1662 від 10 жовтня 2023 року, на виконання рішення у справі № 560/9342/22 від 24 липня 2023 року (а.с. 29). Відповідно до платіжного доручення № 1659 від 10 жовтня 2023 року Ліцей сплатив ЄСВ в розмірі 22% з суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу - 42832,67 грн. (а.с.14). Відповідно до платіжного доручення № 1660 від 10 жовтня 2023 року Ліцеєм сплачено податок на дохід утриманий з середнього заробітку [PERSON] згідно рішення суду у справі 560/9342/22 від 24 липня 2023 року у сумі 5031,22 грн. (а.с.15). Відповідно до платіжного доручення № 1661 від 10 жовтня 2023 року Ліцеєм сплачено податок на дохід утриманий з середнього заробітку [PERSON] згідно рішення суду у справі 560/9342/22 від 24 липня 2023 року у сумі 30013,69 грн (а.с.15-зворот) Одноразова грошова допомога [PERSON] з гідно Постанови КМУ від 17 вересня 2014 року №460 складалася з наступних складових: 1.Грошове забезпечення на місяць - 32 092,40 грн Посадовий оклад (13 т. р.) - 3520,00 грн. Військове звання - 1270,00 грн. Вислуга років (40%) - 1916,00 грн. НОПС (40%) - 2682,40 грн. Премія (645%) - 22704,00 грн. 2.Згідно до наказу Начальника Ліцею №391-ОС від 11 вересня 2023 року «Виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 12 (дванадцять) календарних місяців служби». 3.Розрахунок: 3.1. \~ \~ \~ \~(32 092,40*4%) * 12 к.м. = 15 404,40 грн - сума одноразової грошової допомоги; 3.2. \~ \~ \~ \~ПДФО (18%) = 2772,79 грн. Компенсація ПДФО = - 2772,79 грн. 3.3. \~ \~ \~ \~Військовий збір (1,5%) = 231,07 грн. (а.с.17). Відповідно до копії витягу з наказу начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України №391-ОС від 14 вересня 2023 року, наказано внести зміни до наказу начальника Ліцею від 09.08.2023 № 328-ОС, а саме, пункт «Виключити зі списків особового складу всіх видів забезпечення:» доповнити абзацом: «Виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 12 (дванадцять) календарних місяців служби.». Підстава: Постанова Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» (а.с. 17-18). У зв`язку з звільненням з військової служби [PERSON] згідно наказу начальника Ліцею від 11 вересня 2023 року № 391-ОС була виплачена одноразова грошова винагорода в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 1 Порядку № 460 в розмірі 15173,33 грн. (з урахуванням сплати податків та зборів). Вказана виплата була перерахована на картковий рахунок [PERSON] 19 вересня 2023 року відповідно до платіжного доручення № 1552 (а.с.19-зворот). Судом досліджено зворотню сторону меморіального ордеру № 5 за вересень 2023 року (а.с.18-зворот) та розрахунково-платіжну відомість № 1 за вересень 2023 року (а.с.19) Листом від 24 жовтня 2023 року № 14-1553-23 Ліцей пропонував відповідачу добровільно відшкодувати Ліцею шкоду, завдану у зв`язку з виплатами [PERSON] (а.с.21-22). Судом досліджено Статут Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України, затверджений Наказом Адміністрації прикордонної служби України від 04 квітня 2019 року № 26. Згідно п. 5.5. зазначеного статуту Начальник ліцею, крім виконання повноважень, зазначених в частині третій статті 26 Закону України «Про освіту» несе дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законодавством України, в тому числі за порушення вимог законодавства про захист персональних даних (а.с. 44-52). З довідки-розрахунку одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 17 вересня 2014 року №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» [PERSON] встановлені наступні розрахунки: 1.Розрахунок місячного грошового забезпечення Посадовий оклад (ПО) (13 т.р., коефіцієнт 2* 1762 грн (ПМ)) - 3 520,00 грн. Оклад за військовим званням (ОВЗ) (капітан, коефіцієнт 0,72*1762 грн (ПМ) -1270,00 грн. Надбавка за вислугу років (ПО+ОВЗ) *40% - 1 916,00 грн. Надбавка за особливості проходження служби (ПО+ОВЗ+ВР) *40% -2682,40 грн. Премія від окладу (ПО)* 645% - 22 704,00 грн. Всього: 32 092,40 грн. 2.Згідно до наказу Начальника Ліцею № 391-ОС від 11.09.2023 року «Виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 12 (дванадцять) календарних місяців служби». (32 092,40*4%) * 12 к. м. = 15 404,40 грн. - сума одноразової грошової допомоги 3.Нарахування та утримання Податок з доходів фізичних осіб (18%) = 2 772,79 грн. Грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб = - 2 772,79 грн. Військовий збір (1,5%) = 231,07 грн. (а.с.132 зворот). Згідно довідки-розрахунку грошового забезпечення відповідно до Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» [PERSON] встановлено наступні розрахунки: І. Розрахунок місячного грошового забезпечення Посадовий оклад (ПО) (13 т.р., коефіцієнт 2*1762 грн (ПМ)) - 3520,00 грн. Оклад за військовим званням (ОВЗ) (капітан, коефіцієнт 0,72* 1762 грн (ПМ) - 1270,00 грн. Надбавка за вислугу років (ПО+ОВЗ) *40% - 1916.00 грн. Надбавка за особливості проходження служби (ПО+ОВЗ+ВР) *40% - 2682,40 грн. Премія від окладу (ПО)*400% - 14080.00 грн. Всього: 23468,40 грн. 2. Виплата грошового забезпечення за період військової служби з 20.07.2022 по 03.08.2022 -25871,81 грн. 3. Нарахування та утримання Податок з доходів фізичних осіб (18%) = 4 656,92 грн. Грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб (18%) = -4 656,92 грн. Військовий збір (1,5%) = 388,08 грн. Єдиний соціальний внесок (22%) = 5691,80 грн.(а.с.133). Судом досліджено довідку-розрахунокгрошового забезпечення відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" [PERSON] , з якого Розрахунок середньоденного грошового забезпечення (СГЗ): 25871,81-14516,13=11355,68 грн. 11355,68/15 к.д.=757,05 грн. (сімсот п`ятдесят сім грн. 05 коп.) Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.08.2022-14.03.2023 складає 168822,15 грн. 3. Нарахування та утримання: Податок з доходів фізичних осіб (18%) = 30\~387,99 грн. Грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб (18%) = 30387,99 грн. Військовий збір (1,5%) = 2 532,33 грн. Єдиний соціальний внесок (22%) = 37 140,87 грн. (а.с.133-зворот). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (частини перша та друга статті 4 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 8 частини першої\~статті 134 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа є винною в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Про те, що відповідач як службова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, неодноразово зазначалось Верховним Судом у постановах від 20 травня 2020 року у справі № 401/1387/17-ц (провадження № 61-37363св18), від 20 червня 2019 року у справі № 462/8925/14 (провадження № 61-13847св18), від 06 грудня 2018 року у справі № 474/658/16-ц (провадження № 61-18198св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 371/1165/16-ц (провадження № 61-20542св18), від 23 квітня 2018 року у справі № 335/7848/15-ц (провадження № 61-1209св18). У\~статті 237 КЗпП України\~передбачено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 та нової редакції\~статті 237 КЗпП\~(з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8\~статті 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Відповідно до частини 4\~статті 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиційні факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, у процесуальній формі, а тому немає необхідності встановлювати їх знову. Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2021 року у справі № 332/832/18. Зважаючи на те, що [PERSON] з посади командира взводу офіцера-вихователя І роти Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України із порушенням закону за наказом начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України №199-ОС від 03 серпня 2022 року, відповідач як службова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Є необґрунтованим посилання відповідача щодо неможливості врахування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/9342/22 з підстав того, що він не приймав участі як сторона у справі, оскільки на момент звернення до суду з позовом [PERSON] відповідач займав посаду начальника Ліцею, а тому мав бути в силу своїх посадових обов`язків обізнаним про наявність такого спору та судовий розгляд. Оскільки позивачем на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №560/9342/22 сплачено [PERSON] грошове забезпечення за період служби, щомісячну додаткову винагороду пропорційно часу виконання обов`язків військової служби, а також середній заробіток за час вимушеного прогулу, на відповідача покладається обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну установі. Суд не погоджується з доводами відповідача з приводу того, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку господарського судочинства та враховує правовий висновок, наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 200/22363/16-а (провадження № 11-720апп18) згідно якого, відшкодування шкоди у порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства. Також згідно правового висновку, зазначеного у постанові Верховного Суду від у справі № 755/13814/21 від 08 травня 2024 року відшкодування шкоди у порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства. Аналогічно у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 161/13650/22 Верховний Суд зазначив, що спори щодо\~покладення на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язку покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Наведене відповідає усталеній практиці Верховного Суду (див. постанови від 22 червня 2019 у справі № 462/8925/14,\~від 22 січня 2021 року у справі № 332/832/18,\~від 08 вересня 2021 року у справі № 235/6519/17, від 12 січня 2022 року у справі № 161/10391/21,\~від 03 травня 2022 року у справі № 676/2149/20, від 19 грудня 2022 року у справі № 686/11075/21). Згідно з ч. 4\~ст. 136 КЗпП України, стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Із вказаної норми матеріального права вбачається, що стягнення з керівників установ матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу в тому разі, коли керівник, який завдав шкоду, продовжує працювати в такій установі. В той же час Наказом Начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України № 26-ОС від 20 січня 2023 року [PERSON] звільнено з військової служби у відставку, а тому на день звернення до суду з вказаним позовом відповідач не виконував функції начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г.Харитоненка Державної прикордонної служби України, якому завдано шкоду. За таких обставин суд не погоджується з доводами відповідача щодо звернення з вказаним позовом неналежним позивачем. Посилання відповідача на правові висновки, наведені у постановах Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17, від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц, суд не приймає до уваги, оскільки вони не є подібними до спірних правовідносин, які предметом судового розгляду у зазначеній справі. У відповідності до п. 3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у\~пункті 4\~цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати. Згідно п. 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 (в редакції, яка діяла на час нарахування грошового забезпечення [PERSON] ), у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія). У відповідності до пп. 8 п. 14 зазначеної Інструкції премія військовослужбовцям виплачується з того дня, з якого вони стали до виконання обов`язків за посадами і до дня звільнення від виконання обов`язків за посадами, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних начальників (командирів). З огляду на наведені вимоги законодавства, незгода позивача з врахуванням премії при обчисленні середньоденного заробітку [PERSON] є необгрунтованою. Також суд не погоджується з доводами відповідача щодо невірного розрахунку суми середньоденного грошового забезпечення, враховуючи те, що згідно інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень зазначеній в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 560/9342/22 представник позивача звернувся\~до суду з заявою щодо роз`яснення\~рішення\~суду у зазначеній справі в частині\~порядку нарахування та виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 04.08.2022 по дату прийняття рішення про поновлення на посаді), посилаючись на те, що розрахувати середній заробіток виходячи з виплат за останні 2 місяці роботи неможливо, оскільки позивачка\~пропрацювала менше двох календарних місяців. Ухвалою суду роз`яснено,\~що середній\~заробіток [PERSON] \~за час вимушеного прогулу обчислюється\~виходячи\~з\~розміру виплат\~за\~фактично\~відпрацьований час. Таким чином наданий позивачем розрахунок відповідає наведеним роз`ясненням суду. В той\~же час\~відсутні підстави\~для стягнення\~з відповідача\~одноразової грошової\~допомоги при\~звільненні [PERSON] \~в розмірі\~4%\~місячного грошового\~забезпечення в\~сумі 15404\~грн.\~40\~коп.,\~оскільки відомості,\~які б\~вказували на\~те,\~що така\~була сплачена\~внаслідок незаконного звільнення відповідачем відсутні, а її нарахування обумовлене звільненням за сімейними обставинами, яке відбулося після її поновлення на посаді. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню 191773,55 грн. середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу [PERSON] , а також грошове забезпечення за період військової служби на посаді командира взводу - офіцера-вихователя Ліцею з 20 липня 2022 по 03 серпня 2022 включно та щомісячна додаткова винагорода пропорційно часу виконання обов`язків військової служби (за період з 20.07.2022 по 03.08.2022 включно) на виконання рішень судів по справі № 560/9342/22; 35044,91 грн. податку на доходи з суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу; 42 832,67 грн. ЄСВ в розмірі 22% з суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу; 2 920,41 грн. військового збору, утриманого із суми середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, а всього 272571 грн. 54 коп. Відповідно п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до задоволеним позовним вимогам судовий збір у сумі 4060 грн. 46 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial